Справа № 584/266/26
Провадження № 2/584/420/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

18.08.2026 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,
за участі: секретаря – Удод Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №1551295, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Н912, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» надав йому кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушила строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 16 лютого 2026 року має заборгованість в розмірі 21000 грн., в т.ч.: 2000 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 12800 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором, 5200 грн. – заборгованості за відсотками нарахованими позивачем, 1000 грн. – заборгованості за штрафними санкціями.
24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №1551295 від 12 квітня 2024 року.
Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 21000 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі просив про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона дійсно оформила кредит з ТОВ «Слон Кредит» в розмірі 2000 грн., але нараховану суму заборгованості вважає неправомірною, безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів щодо переходу до нього права вимоги за кредитним договором, а тому вона має право не виконувати обов`язок щодо сплати заборгованості перед новим кредитором (а.с.59). 
Позивач надіслав до суду додаткові пояснення, відповідно до яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що станом на дату укладення договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії договору №1551295 від 12 квітня 2024 року не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ним у період з 25 грудня 2024 року по 7 квітня 2025 року (104 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту та розмір яких визначається договором (а.с.25-32).
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Як встановлено судом, 12 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1551295, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50% у день та штраф у розмірі 100,00 гривень на 4 (четвертий) день невиконання та/або неналежного виконання і у розмірі 20,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання умов договору.
Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Н912.
Згідно з листом ТОВ «Пайтек» №20250113-1030 від 16 січня 2025 року на підставі договору від 6 червня 2022 року, укладеного між ТОВ «Пайтек» та ТОВ «Слон Кредит», 12 квітня 2024 року було здійснено транзакцію у сумі 2000 грн. на картку № НОМЕР_1 .
Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 16 лютого 2026 року має заборгованість в розмірі 21000 грн., в т.ч.: 2000 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 12800 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором, 5200 грн. – заборгованості за відсотками нарахованими позивачем, 1000 грн. – заборгованості за штрафними санкціями, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитом.
24 грудня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24122024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №1551295 від 12 квітня 2024 року, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24 грудня 2024 року.
Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-13618 від 12 квітня 2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 12 квітня 2024 року було зараховано платіж у сумі 2000 грн. (а.с.23).
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»
Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до п.4.4.1 кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас, суд частково не погоджується із розрахунком відсотків за період з 23 квітня 2024 року по 07 квітня 2025 року з огляду на наступне.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Згідно з ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Зважаючи на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року, а нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин слід застосовувати ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує, що п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що розмір заборгованості з 23 квітня 2024 року по 7 квітня 2025 року підлягає перерахунку, виходячи з встановленого п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимального розміру денної процентної ставки.
А саме з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 1,5% у день з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року: 2000 грн. х 1,5% х 120 днів = 3600 грн., а також у розмірі 1% у день з 21 серпня 2024 року по 7 квітня 2025 року: 2000 грн. х 1% х 230 дні = 4600 грн.
Таким чином, суд враховуючи зазначений вище перерахунок відсотків, приходить до висновку про наявні підстави для стягнення з відповідача відсотків на загальну суму 8750 грн. (550+3600+4600).
Разом з тим, у стягненні з відповідача заборгованості за штрафними санкціями, необхідно відмовити, оскільки така вимога не підлягає задоволенню, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
На момент виникнення спірних правовідносин є чинними положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 1000 грн. задоволенню не підлягає, а за законом підлягають списанню кредитодавцем.
Зважаючи на викладене, відповідно до розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в сумі 10750 грн. (2000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 8750 грн. - заборгованість за відсотками).
Доводи відповідача щодо відсутності доказів зарахування на її банківську картку 2000 грн. саме ТОВ «Слон Кредит» через провайдера ТОВ «Пайтек», оскільки з листа банку неможливо встановити призначення вказаного платежу, суд вважає непереконливими з огляду нате, що транзакція 2000 грн. ТОВ «Слон Кредит» на картку відповідача підтверджується листом ТОВ «Пайтек» №20250113-1030 від 16 січня 2025 року, а відповідачем не доведено факту того, що зарахування 12 квітня 2024 року 2000 грн. не пов`язано з кредитним договором №1551295 від 12 квітня 2024 року, укладеним між нею та ТОВ «Слон Кредит».
У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 1362 грн. 90 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову ((10750х2662,40)/21000=1362,90) та підлягають стягненню з відповідача на користь банка 5119 грн. 05 коп. витрат на правничу допомогу ((10750х10000)/21000=5119,05) 
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.142, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03045, м.Київ, вул.Набережно - Корчуватська, 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822) 10750 грн. (десять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) заборгованості по кредитному договору №1551295 від 12 квітня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 1362 грн. 90 коп. (одну тисячу триста шістдесят дві гривні дев`яносто копійок) витрат по сплаті судового збору при подачі позову та 5119 грн. 05 коп. (п`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень п`ять копійок) витрат на правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.І.Данік