ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

15 липня 2026 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/572/22
Номер провадження: 22-ц/819/668/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого Радченка С.В.,
суддів Воронцової Л.П., Приходько Л.А.,
секретар: Андреєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  адвоката Гончаренка Артема Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2022 року, постановлену під головуванням судді Іванцової Н.К., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 січня 2022 року, в справі за заявою адвоката Іванюти Олега Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката Іванюти Олега Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт –Фактор», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції
Ухвалою суду від 17.01.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом представника позивача – адвоката Іванюти Олега Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт – Фактор», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння. В позовній заяві позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , а також визнати недійним договір наступного відступлення прав вимоги за кредитним договором № 292/2008 від 15.05.2008 року, укладений 22.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт – Фактор» та ОСОБА_1 .
14.01.2022 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити ОСОБА_3 , а також будь - яким іншим стороннім особам вселятися і користуватися квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 є власником квартири та не здійснював відчуження нерухомого майна жодному із відповідачів. На вказану квартиру не зверталось стягнення за судовим рішенням або за виконавчим написом нотаріуса. ОСОБА_2 не надавав згоду на продаж вказаної квартири від його імені, тому, на його думку, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт-Фактор» не мала юридичних підстав відчужувати квартиру, яка належить йому на праві власності.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 291791124 від 22.12.2021 р. щодо об`єкту нерухомого майна - квартири, яка належала ОСОБА_2 на праві власності, приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Куниця В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру за ОСОБА_1 . Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу квартири від 16.12.2021 року. У вказаній квартирі згідно довідки № 3/02-п від 12.01.2022 року проживають ОСОБА_2 разом зі своїми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник в своїй заяві зазначає, що 10.01.2022 року ОСОБА_1 та група невідомих осіб намагались увійти до квартири, пошкодили вхідні двері, зламавши на дверях квартири замок, в результаті чого було викликані працівники поліції. Під час надання пояснень, ОСОБА_1 повідомила, що має намір примусово увійти до квартири та вселити до неї наймачів.
На думку представника позивача незабезпечення позову призведе до ускладнення виконання судового рішення, при цьому зазначає, що захід забезпечення позову, в будь-якому випадку, носить тимчасовий характер та унеможливлює погіршення прав і не створює жодних нових незручностей наймачам, які вільно у своєму виборі укласти інший договір найму житла з іншим наймодавцем.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2022 рокузаяву задоволено. Заборонено ОСОБА_3 , а також будь - яким іншим стороннім особам вселятися і користуватися квартирою АДРЕСА_2 .
Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Суд зазначив, що з огляду на наявність конфлікту між новим та колишнім власником спірного житла, наразі є неможливим одночасне користування цим житлом сім`єю ОСОБА_2 , як колишнім власником, новим власником ОСОБА_1 та сторонніми особами (наймачами), яким новий власник може надати право користуватися цим житлом. При цьому суд враховує, що позивач довгий час користується спірним майном та оспорює набуття відповідачем ОСОБА_1 право власності на нього, тобто фактично заявлені позовні вимоги спрямовані на захист права власності позивача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Гончаренко А.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви. 
Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу
Письмових відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч.1, 2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові КЦС ВС від 16 вересня 2020 року (справа № 766/17675/18) Верховний суд зазначив: «Проте, суди не обґрунтували висновок про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії з користування, володіння спірним майном, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, та не врахували, що такий вид забезпечення позову не співмірний з можливими позовними вимогами».

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира на час постановлення оскаржуваної ухвали, належить на праві власності ОСОБА_1 , тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для заборони їй вчиняти дії з користування, володіння спірним майном не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а фактично вирішує спір по суті, що є неприпустимим.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 квітня 2026 року позовну заяву в даній справі залишено без розгляду, питання скасування заходів забезпечення позову не вирішувалося, тому апеляційний суд не має правових підстав для залишення заходів забезпечення позову в силі.
Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст.374,376, 381-384 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Гончаренка Артема Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2022 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити адвокату Іванюті Олегу Дмитровичу, який діє в інтересах ОСОБА_2 ,в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий           С.В. Радченко

Судді            Л.П. Воронцова

Л.А. Приходько