Справа № 589/5859/25
Провадження № 2/589/1387/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді       Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання:   Глоба С.А,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області, в якому просила визнати за нею за набувальною давністю право власності на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку позначений на схемі технічного паспорту літерою «А», критого ганку - літера «а1», та господарських будівель: сараїв - літера «Б», «В», «Г», «Е» та «К», навісів- літера «Д», «Н», «П», літньої кухні – літера «Л», вбиральні - літера «У», воріт з хвірткою - « №1», огорожі – «№2», «№3».
Свої вимоги обґрунтувала тим, що в 1995 році ОСОБА_1 придбала у сина ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1 . Власник будинку – ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи на будинок були відсутні, договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено не було. З моменту фактичного вселення у будинок, ніхто із спадкоємців, не заявив своє право на будинок. Отже ОСОБА_1 вважає, що більше 30 років, вона разом із своєю родиною відкрито користується будинком, здійснила капітальний ремонт, оплачує надані комунальні послуги. За вказаних обставин вважає, що право власності на вказаний будинок може бути визнано за нею в порядку набувальної давності, оскільки це відповідає вимогам ст. 344 ЦК України. Позивачка зазначила, що внаслідок воєнних дії з боку рф, відбувся обстріл населеного пункту де розташований будинок ОСОБА_1 , виникла пожежа, все майно і будинок згорів. 
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала 16.02.2026 через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. 
Представник Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області у судове засідання не з`явився, до суду скерована заява, про розгляд справи у відсутність представника, зазначено що у вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. 
Відповідно до ст.247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо який є у справі та зібраним у цілому, суд дійшов висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою за адресою:  АДРЕСА_1 . У складі сім`ї зазначено: доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З копії виписки №140 від 17.11.2025 з погосподарської книги №1 за період 2021-2025 роки вбачається, що ОСОБА_1 є головою домогосподарства житлового будинку АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд у розмірі 0,02 га. Номер об`єкту 0079 в погосподарській книзі №1 відкритий на ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки № 144 від 24.11.2025 ОСОБА_1 у вказаному будинку АДРЕСА_1 проживає з 01.01.1996 року.
Чоловік позивачки – ОСОБА_6 , з яким було зареєстровано шлюб 19.08.1995, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 про що свідчить надана копія свідоцтва про шлюб виданого повторно серія НОМЕР_1 та копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .
Згідно з довідки №147 від 24.11.2025 виданої Зноб-Новгородською селищною радою, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбала в 1995 році будинок в с.Голубівка Шосткинського (колишнього Середино-Будського) району Сумської області, який належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ., який проживав в с.Голубівка до дня своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання ухвали про витребування доказів, судом отримано інформацію № 84/01-16 від 19.02.2026 від Другої Шосткинської державної нотаріальної контори, про те що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_2 ніким не заводилась, дані про спадкоємців відсутні. Вказане підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) оскільки за параметрами запиту «К_п_ц_ Микола З%вич» інформація відсутня. Відомості стосовно спадкоємця « ОСОБА_7 » у Спадковому реєстрі відсутні.
Відповідно до інформації Комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації» нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.
На підтвердження користування будинком АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 долучила копію квитанцій про сплату рахунків за житлово-комунальну послугу постачання електричної енергії, в якій зазначено що особовий рахунок відкрито на позивачку.
З витягу з ЄРДР щодо внесення відомостей про кримінальне провадження №12025200490001554 від 13.11.2025 встановлено, що 13.11.2025 з території рф завдано удари БпЛА по цивільній інфраструктурі с.Голубівка Шосткинського району Сумської області, внаслідок чого були зруйновані будинки, в тому числі будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Довідкою ДСНС України №63 25-1155/63 25 від 16.11.2025 підтверджено, що за адресою місця проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , 13.11.2025 виникла пожежа, інформація про що внесена до «Журналу реєстрації інформації про пожежі та обліку пожеж».
Згідно з технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 виготовлений 21.02.2025, житловий будинок позначений на плані літерою «А» має загальну площу 53,3 кв.м., житлових кімнат -1, житлова площа – 21,3 кв.м., господарські будівлі та споруди позначені так: критого ганку - літера «а1», та господарських будівель: сараїв - літера «Б», «В», «Г», «Е» та «К», навісів- літера «Д», «Н», «П», літньої кухні – літера «Л», вбиральні - літера «У», воріт з хвірткою - « №1», огорожі – «№2», «№3».
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Статтею 31 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачені особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.
Відповідно до зазначеного Закону, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Аналізуючи надані позивачем докази, судом встановлено, що право власності на спірний будинок та земельну ділянку не зареєстровано. Не набувалось право власності на нерухоме майно і в порядку спадкування.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, таких як: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, необхідно виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для правомірного володіння майном.
Отже, йдеться про добросовісне, безтитульне заволодіння майном особою, яка у подальшому може претендувати на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.
Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347св22) та від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20 (провадження № 61-5539св23).
Згідно з ч.1-3 ст.321 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень "обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно (яке є в наявності).
Згідно вимог ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд враховує доводи позивача, про те, що вона добросовісно більше 10 років з 1995 року проживає у будинку АДРЕСА_1 , право власності у встановленому законом порядку на жодну з осіб не зареєстровано.
Разом з тим, суд керується статтею 349 ЦК України, якою визначено, що право власності на майно припиняється у разі його знищення. 
При вирішенні спору суд виходить із того, що наразі житловий будинок АДРЕСА_1 є знищеним і, з огляду на це, не може бути визнане безпосередньо право власності на нього, в зв`язку з відсутнюстю вказаного об`єкта нерухомого майна, однак, може бути встановлений факт належності цього будинку позивачу.
Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. 
З наведеного вбачається, що позивач добросовісно, відкрито, тобто очевидно для всіх, безперервно володів цим об`єктом нерухомого майна, право власності на який не зареєстровано. Зважаючи на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов до висновку про можливість встановити факт належності ОСОБА_1 нерухомого майна на праві власності за набувальною давністю.
Керуючись ст.4, 5, 10, 200, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності– задовольнити частково.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на праві власності за набувальною давністю житлового будинку АДРЕСА_1 та господарських будівель.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя	Ч.М.Теміров