17.09.26
33/812/382/26
Справа № 488/3105/26
 
Провадження № 33/812/382/26  
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року     м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря Біляєвої В.М.
особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 
захисника        Морозова В.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Морозовим Вадимом Юрійовичем, на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 
у с т а н о в и в:
Згідно постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2026 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 688609 від 09 червня 2026 року, ОСОБА_1  09 червня 2026 о 22:13 годин по проспекту Богоявленському, 321 у м. Миколаєві керував т.з. «AUDI », д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 – Морозов В.Ю. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції фактично не дослідив питання, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були встановлені поліцейськими до прийняття рішення про направлення особи на огляд та коли саме кожна з них була встановлена. Спочатку працівником поліції повідомлялося про одну обставину — нібито «розгублену поведінку» водія. У подальшому, вже під час спілкування, поліцейським були озвучені інші ознаки, а саме звужені зіниці, відсутність їх реакції на світло, блідість обличчя та дивна поведінка. Більше того, вже близько 22:36 під час оформлення матеріалів працівники поліції обговорювали між собою перелік ознак та фактично уточнювали, які саме ознаки зазначати в адміністративному матеріалі, у тому числі питання щодо нерозбірливості мовлення. Тобто перелік ознак, не був зафіксований як сталий та визначений до початку процедури направлення на огляд. Суд першої інстанції зазначену обставину належним чином не спростував.
Вказував, що до роз`яснення ОСОБА_1 положень статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП працівники поліції фактично здійснювали його опитування щодо обставин, які безпосередньо стосувалися предмета майбутнього адміністративного провадження. Зокрема, працівник поліції ставив ОСОБА_1 запитання щодо того, що саме він вживав, коли це відбувалося та інші запитання, спрямовані на отримання від нього інформації, яка могла бути використана для обґрунтування підозри у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, працівники поліції фактично опитували особу щодо обставин можливого адміністративного правопорушення до того, як повідомили їй про право не надавати такі пояснення та не свідчити проти себе. Лише після отримання відповідей на зазначені запитання працівник поліції перейшов до роз`яснення ОСОБА_1 положень статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.
Зазначав, що працівниками поліції не було належним чином та послідовно роз`яснено сам порядок проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спочатку не заперечував проти проходження перевірки, після чого став уточнювати порядок проведення огляду та наслідки своїх подальших дій. Лише після подальшого спілкування з працівниками поліції ним була висловлена відмова від проходження огляду. За таких обставин сама по собі зафіксована працівниками поліції фраза про відмову не може розглядатися ізольовано від попередніх подій та пояснень, які їй передували.
Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилався на відсутність причини запинки транспортного засобу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі – Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку. Акт медичного огляду, на підставі якого видається висновок залишається у медичному закладі.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що 09 червня 2026 року о 22:13 год.  ОСОБА_1  по проспекту Богоявленському, 321 у м. Миколаєві керував т.з. «AUDI », д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 688609 від 09 червня 2026 року, який ОСОБА_1 підписав без зауважень та особисто зазначив, що згоден з адміністративним правопорушенням.
До протоколу долучено відеозйомку подій 09 червня 2026 року, якою підтверджуються обставини, викладені у протоколі. 
Посилання захисника Ізбасарова Д.А. на те, що суд першої інстанції фактично не дослідив питання, які саме ознаки наркотичного сп`яніння були встановлені поліцейськими до прийняття рішення про направлення особи на огляд та коли саме кожна з них була встановлена не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
З відеозапису подій вбачається, що працівниками поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повідомлено водію про явність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Вказані ознаки і зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
До того ж, сам ОСОБА_1 на запитання працівників поліції, пояснив, що дійсно в цей день вживав наркотичний засіб – канабіс.
Доводи апеляційної скарги про порушення порядку роз`яснення ОСОБА_1 положень статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП не приймаються апеляційним судом, оскільки працівниками поліції чітко роз`яснено водію його права, що зафіксовано на відеозаписі. 
Той факт, що працівниками поліції до моменту роз`яснення водію його прав ставили питання щодо обставин, які безпосередньо стосувалися предмета майбутнього адміністративного провадження, не впливають на доведеність факту вчинення останнім адміністративного правопорушення.
Щодо ознайомлення з порядком проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я слід зазначити, що працівниками поліції неодноразово запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, на що останній відповів відмовою.
Посилання ОСОБА_2 на той факт, що ОСОБА_1 спочатку не заперечував проти проходження огляду, після чого став уточнювати порядок проведення огляду та наслідки своїх подальших дій, а лише після подальшого спілкування з працівниками поліції ним була висловлена відмова від проходження огляду не має правового значення для кваліфікації адміністративного правопорушення, оскільки остаточним рішенням ОСОБА_1 була відмова від проходження огляду.
Апеляційний суд не приймає твердження захисника Ізбасарова Д.А. в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, не повідомили конкретну причину запинку його авто, виходячи з наступного.
Підстави зупинення транспортного засобу не входять до предмету доказування у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.
Тому підстав для скасування постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Морозовим Вадимом Юрійовичем, залишити без задоволення.
Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2026 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська