Слобідський районний суд міста Харкова 
Номер провадження 1-кп/641/403/2026 | Справа № 641/5145/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024221150000983 від 11.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Прилуки Чернігівської області, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.09.2002 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
-20.05.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст.ст. 70,71 КК України до 5 років позбавлення волі;
-16.03.2006 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-11.08.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ст.ст. 70,71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
-07.10.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
-23.04.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 28.07.2023 року з Темнівської виправної колонії № 100 по відбуттю строку покарання;
-27.11.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;
-18.02.2025 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі;
-16.04.2026 року Немишлянським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став та знову скоїв умисний корисливий злочин проти власності, а саме 14.05.2024 року близько 13-45 год. в умовах воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Байрона, буд. 161, побачив на вулиці поряд з входом до магазину «Шиншилка» міський велосипед торгової марки «Discovery» моделі «Prestige Woman Vbr 26» (OPS-DIS-26-466), який належав раніше не знайомому йому ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним майном.
Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеду, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв вказаний міський велосипед торгової марки «Discovery» моделі «Prestige Woman Vbr 26» (OPS-DIS-26-466), належний ОСОБА_5 , вартістю 6048 грн та поїхав на ньому у невстановленому напрямку, тобто покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму. 
Від потерпілого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Останній не заперечував проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що наведені вище. Просив суд суворо не карати.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином суд дійшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого доведена повністю.
Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; не одружений; непрацевлаштований; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; за місцем реєстрації характеризується посередньо; раніше судимий.
Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 , дослідження інформації, що характеризує особу за місцем проживанння, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для сусупільства свідчать про неможливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. 
На підставі ст. 66 КК України як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який у відповідній заяві просив призначити покарання на розсуд суду, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах визначених санкцією відповідного кримінального закону.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до засудження його за попереднім вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 16.04.2026 року, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.
При цьому в строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю злочинів, належить зарахувати покарання, яке частково відбуте ОСОБА_4 за вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 16.04.2026 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27.11.2024 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.
На підставі ст. 124 КПК України підтверджені процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. 349, 370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 16.04.2026 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання цим вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно визначеного за цим вироком, покарання, яке частково відбуте ОСОБА_4 за вироком Немишлянського районного суду м. Харкова від 16.04.2026 року, за період з 28.11.2024 року до набрання цим вироком законної сили.
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.11.2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, виконувати самостійно.
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення по кримінальному провадженню судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/20239-ТВ від 19.07.2024 у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 (п`ятдесят шість) коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя - | ОСОБА_1