КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9518/2026  

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №752/17283/25

06 липня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів -  Кирилюк Г.М.
- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 наухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Чекулаєва С.О., у справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року   ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 27 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1283.
09 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Равлюк Віталій Васильовиччерез підсистему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому порушує питання про надання сторонам строку на примирення.
В обгрунтування клопотання про надання строку на примирення зазначав, що відповідач вважає, що позивачка подала позовну заяву поспішно та емоційно. Між сторонами існують непорозуміння, однак відповідач не вважає, що шлюб вичерпав себе остаточно. Зазначав, що сторони мають трьох дітей, а тому надання їм строку на примирення є дуже важливим для того, аби сторони могли налагодити взаємовідносини та спробувати зберегти шлюб. 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення терміном 3 місяці. Провадження у справі зупинено.
Слухання справи призначено на 09:30 год. 05.04.2026 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 12 лютого 2026 року позивач  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що не погоджується із постановленою ухвалою.
Зазначає, що не отримувала відзиву на позов з доданими документами. Вказана обставина позбавила її законного права подати відповідь на відзив.
Посилається на те, що в позовних вимогах вона  зазначала, зокрема, що примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Також нею було подано 23.12.2025 року письмову заяву в якій вона також наголосила, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Повідомила, що не погоджується продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_4 та наполягає на розірванні шлюбу.
Однак, суд першої інстанції під час розгляду справи 05 січня 2026 року взагалі проігнорував позицію позивача ОСОБА_1 та не обгрунтував своїх висновків щодо не врахування та відхилення твердження позивача. 
Зазначає, що згідно ч.4 ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі, примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Зазначає, що ні суд, ні відповідач ОСОБА_3 не мають права примушувати позивачку ОСОБА_1 до збереження шлюбу, оскільки це є порушення права дружини на свободу та особисту недоторканість, а також порушенням можливості добровільного розірвання шлюбу.
Відповідач правом на відзив не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється апеляційним судом без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Як встановлено судом, у липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
09 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Равлюк Віталій Васильович через підсистему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому порушує питання про надання сторонам у справі строку на примирення.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення терміном 3 місяці. Провадження у справі зупинено.
Призначаючи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення терміном 3 місяці та, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що, беручи до уваги наявність у подружжя трьох неповнолітніх дітей, зважаючи на причини розірвання шлюбу і припинення шлюбних відносин, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне надати сторонам строк для примирення терміном 3 місяці.
Колегія суддів із такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення подружжя, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.
Згідно частини 1 статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.
Частиною 7 статті 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
При цьому, строк для примирення суд визначає на власний розсуд, в залежності від обставин справи.
Аналіз положень Сімейного Кодексу України та положень ЦПК України свідчить, що надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, тому суд визначає строк для примирення сторін, виходячи з фактичних обставин справи.
Частина 1 статті 353 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку і який не передбачає можливості оскаржити ухвалу суду щодо надання сторонам строку на примирення у справі про розірвання шлюбу.
Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що позивачка фактично оскаржує ухвалу суду від 05 січня 2026 року в частині визначення судом строку на примирення, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було враховано її не бажання продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_3 , та посилання на те, що примирення між сторонами неможливе, викладене у позовній заяві та у заяві від 23.12.2025 року 
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів незаконності ухвали суду в частині зупинення провадження у справі, а ухвала в частині визначення строку, наданого судом на примирення сторін, оскарженню окремо від рішення суду в апеляційному порядку не підлягає, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали суду не встановлено.
Колегія суддів наголошує, що надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу, а спрямоване виключно на збереження сімейних відносин, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства. Після його закінчення, якщо примирення не відбудеться, суд вирішуватиме справу по суті заявленого позову.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали, тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.
Керуючись статтями 367 - 369, 375, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 січня 2026 року року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: