Справа № 212/5030/26
2/212/4517/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Мєхтієвої А.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, -
В С Т А Н О В И В:
Представник АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, мотивуючи свою заяву тим, що позивачі є постачальниками теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - Позивач) за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), яке відповідно до положень Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 N? 630 (далі - Правила N? 630), Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 N? 830 (далі - Правила N? 830) зобов?язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії, відповідно до встановлених тарифів.
Позивачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких відповідачі не відмовлялись та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Натомість, через несплату за користування тепловою енергією відповідачами по АДРЕСА_1 безперервно, зокрема і в період з 01.01.2021 по 31.10.2025 року, що підтверджусться актами про подачу теплоносія та актами про припинення подачі теплоносія, відшовідно на початку опалювального сезону, та в кінці опалювального сезону. Таким чином, Позивач виконав свої зобов?язання, а Відповідач зобов?язаний оплатити отримані послуги.
Позивач вважає за необхідне розмежувати період заборгованості між відповідачами, оскільки 29.01.2022 року було посвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_2 набула право власності на квартиру. У зв?язку з цим заборгованість підлягає розподілу наступним чином:
за ОСОБА_1 — за період з 01.01.2021 по 28.01.2022 (по дату посвідчення договору дарування від 29.01.2022, серія та номер: 2-221) позивачем було надано відповідачу послугу з постачання теплової енергії (централізовавого опалення) на загальну суму 6 700,46 грн.
за ОСОБА_2 - з 29.01.2022 по 31.10.2025. позивачем було надано відповідачу послугу з постачання теплової сперії (централізовавого опалення) на загальну суму 14 535,74 грн.
Плата за абонентське обслуговуванна за період з 01.01.2021 по 31.10.2025 року становить 298,88 грн.
Враховуючи зазначене, внаслідок порушення вимог чинного законодавства, боржнику ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 28.01.2022 нараховані інфляційні втрати у сумі 1757,24 грн., 3 % річних у сумі 530,65 грн. та пеню у розмірі 246,33 грн.
Враховуючи зазначене, внаслідок порушення вимов чинного законодавства, боржнику ОСОБА_2 за період з 29.01.2022 по 31.10.2025 нараховані інфляційні втрати у сумі 2743,03 грн., 3 % річних у сумі 842,32 грн. та пеню у розмірі 1018,99 грн.
Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, в позивній заяві повідомив про розгляду справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Проти заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.
Представник позивача надав суду клопотання про закриття провадження в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , у зв`язку з погашенням нею боргу.
Ухвалою суду від 20.08.2026 року було закрите провадження в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , у зв`язку з повним погашенням нею боргу.
Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до приписів норм Закону України Про житлово-комунальні послуги, Закону України Про теплопостачання, Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року (які були чинним на момент виникнення спірних правовідносин) - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню.
Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії.
Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
За частиною третьою статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 року № 1060 Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг (далі Закон № 1060). Законом № 1060 внесені зміни до Закону України Про житлово-комунальні послуги, зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Так, відповідно до ч.5 ст.13 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Судом встановлено, що Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуг 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Типовий індивідуальний договір) за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyil, який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Таким чином, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.
Статтею 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких відповідачі не відмовлялись та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Натомість, через несплату за користування тепловою енергією відповідачами по АДРЕСА_1 безперервно, зокрема і в період з 01.01.2021 по 31.10.2025 року, що підтверджусться актами про подачу теплоносія та актами про припинення подачі теплоносія, відшовідно на початку опалювального сезону, та в кінці опалювального сезону.
Таким чином, Позивач виконав свої зобов?язання, а Відповідач зобов?язаний оплатити отримані послуги.
Судом також встановлено, що відповідачОСОБА_1  зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 26.01.2023 року, раніше був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.2019 року та був власником кварири з 18.06.2019 року. Оскільки 29.01.2022 року було посвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_2 набула право власності на квартиру, тому повинний утримувати своє майно і тому є споживачем послуг з централізованого опалення та суб`єктами, який має здійснювати оплату за надані позивачем послуги у заявлений спірний період.
Відповідач ОСОБА_1  не здійснював оплату за отриману послугу централізованого опалення, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.01.2021 року по 28.01.2022 року у розмірі основного 6700,46 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням ним обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з останньої суму індексу інфляції у розмірі 1757,24 грн, 3% річних у розмірі 530,65 грн, пеня 246,33 грн, всього 9234,68 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1664 грн. 00 коп.
Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11).
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.
Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, який здійснений позивачем з урахуванням положень Постанов Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану та № 1405 від 29 грудня 2023 року Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг, перевірений судом та не спростований відповідачем, з останніх підлягають стягненню 3% річних у розмірі 530,65 грн., інфляційні втрати у розмірі 1757,24 грн. та пеня у розмірі 246,33 грн.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.
При цьому Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Врахувавши наведені норми, суд вважає, що для заявлених позивачем вимог строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст.257 ЦК на час дії карантинних обмежень, крім того, строк позовної давності було перервано здійсненням відповідачами часткової оплати за надані позивачем послуги.
На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що заявлені в судовому засіданні позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» щодо ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1664,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.25, 625, 901, 903 ЦК України, Закону України Про теплопостачання, ст.ст.16, 20, 21, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2021 по 28.01.2022 року за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі основного боргу у розмірі 6700,46 грн, інфляційні втрати у розмірі 1757,24 грн, 3% річних у розмірі 530,65 грн., пеню у розмірі 246,33 грн., всього: 9234,68 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1664 гривень 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», код ЄДРПОУ 00130850,місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 27.08.2026 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт