ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/13124/26
провадження № 2/753/12554/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подана представником Грінченко Юлією Вікторівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1407-9432.
Позивач зазначає, що кредитний договір укладено в електронній формі шляхом прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця та підписано одноразовим ідентифікатором А8490, направленим на зазначений відповідачем номер мобільного телефону.
Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн строком на 365 днів. Базовий період користування кредитом становив 14 днів, процентна ставка - 1,45 % за кожний день користування кредитом, комісія за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту.
На виконання умов договору позивач перерахував кредитні кошти за реквізитами банківської платіжної картки, зазначеної відповідачем. Водночас відповідач належним чином своїх договірних зобов`язань не виконав, кредит і нараховані проценти у визначені договором строки не повернув.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 20 січня 2026 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6 442 грн. 50 коп., з яких: 1 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 5 292 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 150 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

Разом із тим позивач посилається на застосування до відповідача програми лояльності, яка передбачає часткове списання процентів та комісії в загальному розмірі 1 442 грн. 50 коп. за умови погашення решти заборгованості.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 частину заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1407-9432 від 13 червня 2024 року в загальному розмірі 5 000 грн., а саме: 1 000 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 4 000 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву, заперечення проти позову або докази погашення заборгованості від відповідача до суду не надходили.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1407-9432.
Факт укладення договору підтверджується роздруківкою договору про відкриття кредитної лінії, правилами відкриття кредитної лінії та таблицею споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту, а також іншими письмовими доказами, долученими позивачем до позовної заяви.
З наданих матеріалів убачається, що договір укладено в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора А8490, що свідчить про підтвердження відповідачем волевиявлення на укладення договору та прийняття його умов.
Відповідно до п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи та довідкою про перерахування суми кредиту за договором № 1407-9432.
Таким чином, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 1407-9432, відповідно до якого станом на 20 січня 2026 року загальна заборгованість становить 6 442 грн. 50 коп. Разом із тим до стягнення заявлено не всю суму боргу, а лише її частину в розмірі 5 000 грн., що складається з 1 000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 4 000 грн. заборгованості за процентами.
Суд враховує, що позивач заявив до стягнення суму, меншу за розмір фактично розрахованої заборгованості, посилаючись на застосування програми лояльності та часткове списання нарахованих процентів і комісії. Таке зменшення розміру заявлених вимог не порушує прав відповідача та відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.
Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості, доказів неправильності розрахунку, заперечень щодо факту укладення договору, отримання кредитних коштів або розміру заявленої до стягнення суми.
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1407-9432 у розмірі 5 000 грн. є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним документом, долученим до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1407-9432 від 13 червня 2024 року у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень нуль копійок), яка складається із: 1 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом та 4 000 грн. 00 коп. заборгованості за нарахованими процентами., судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 13.07.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.