Справа № 490/5739/26
н\п 2-о/490/204/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Зубко Б.Г., заявниці ОСОБА_1 та представниці заявниці - адвоката Сидоренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївська міська рада про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2026 року представниця заявниці ОСОБА_1 , - адвокат Сидоренко Т.В. звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 .
Вимоги заяви обгрунтовані тим, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді грошового вкладу, якій знаходиться на збереженні в банківській установі. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини заявниця до нотаріальної контори/приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого батька не зверталася, але на час відкриття спадщини мешкала однією сім`єю зі спадкодавцем. 
В червні 2026 року заявниця звернулася до Першої миколаївської державної нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті батька. Проте, нотаріальною конторою заявниці було усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про народження заявниці прізвище заявниці російською мовою вказано, як « ОСОБА_4 », в графі батько відомості про батька вказані російською мовою, як « ОСОБА_5 ». Внести зміни до актового запису про народження заявниці не вбачається можливим,так як місце народження заявниці – НДР, м. Магдебург. Реєстрація народження заявниці проведена Пунктом реєстрації актів цивільного стану при Управлінні коменданту гарнізону радянських військ. Нотаріальною конторою заявниці було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем.
Заявниця стверджує, що встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, необхідно їй для оформлення спадкових прав. 
Враховуючи вказані обставини, заявник змушений звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
25.06.2026 року матеріали справи передані на розгляд судді.
Ухвалою судді від 01.07.2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження, постановлено призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.08.2026 року на 15:30 год.
03.07.2026 року від представника заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Миколаївської міської ради.
03.07.2026 року представниця заявниці, адвокат Сидоренко Т.В., подала до суду заяву про виклик свідків, яку аргументувала тим, що допит свідків необхідний для всебічного та об`єктивного розгляду справи.
В судовому засіданні заявниця та її представниця вимоги заяви підтримали з підстав наведених в заяві та просили задовольнити.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.04.1951 р., ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №62.
10 листопада 1982 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано посвідчення особи НОМЕР_2 .
03 листопада 1988 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано військовий квиток НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 від 19.10.1968 р., складеного російською мовою, виданого НДР м. Магдебург, актовий запис №546, ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження – м. Магдебург, республіка НДР. За вищевказаним свідоцтвом батьками ОСОБА_7 є: батько - ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), мати – ОСОБА_9 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_5 , від 27.01.1990 року, складеного російською мовою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одружилася з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 27 січня 1990 року зроблено відповідний актовий запис №279. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 ».
Відповідно до копії паспорта громадянина України, виданого 12.08.1997 року, № НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження – місто Магдебург, Німеччина. 
Відповідно до Свідоцтва про шлюб (повторного) серії НОМЕР_7 , від 16.06.2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , одружився з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 25 квітня 1967 року зроблено відповідний актовий запис №19. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 ».
Згідно з копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_8 , виданого 15.04.2016 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 73 років, про що 15.04.2016 року складено відповідний актовий запис №1586.
Згідно витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , значаться зареєстрованими за вищезазначеною адресою.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).
Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.
Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та ін. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту.
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.10.1968 р., ОСОБА_7 , у графі «батько» зазначено « ОСОБА_5 », натомість як вбачається з документів складених українською мовою, зокрема документах померлого, а саме – свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть, його прізвище, ім`я та по-батькові зазначено як « ОСОБА_2 ». 
Крім того, суд звертає увагу, що вказана розбіжність у написанні прізвищ заявниці та її батька виникла не внаслідок зміни прізвища, зміни особи батька чи наявності різних осіб, а зумовлена тим, що свідоцтво про народження заявниці було складене (видане) із зазначенням анкетних даних російською мовою, тоді як інші документи заявниці та її батька оформлені українською мовою.
При цьому відмінність у написанні прізвища має виключно мовний характер та обумовлена особливостями перекладу одного й того самого прізвища з російської мови на українську. Зміст наданих суду документів у своїй сукупності свідчить про те, що в них йдеться про одну й ту саму заявницю та одного й того самого її батька.
Зокрема, тотожність осіб підтверджується сукупністю таких відомостей: однакові ім`я та по батькові, дата та місце народження, відомостями про батьків, а також іншими документами, які містять взаємопов`язані анкетні дані.
Також судом встановлено, що внаслідок технічної помилки при оформленні свідоцтва про народження заявниці, помилково було вказано ім`я її батька - ОСОБА_14 замість ОСОБА_15 .
Важливим є те, що у свідоцтві про народження заявниці саме прізвище батька, відомості про матір, дата та місце народження заявниці узгоджуються з відомостями, зазначеними в інших досліджених судом документах. Жодних доказів того, що особа, зазначена у свідоцтві про народження заявниці та ОСОБА_2 є різними особами, судом не встановлено.
Отже, різне написання прізвища та ім`я в документах саме по собі не свідчить про відсутність родинного зв`язку між заявницею та померлим. Навпаки, аналіз усіх наданих доказів у їх сукупності дає підстави дійти висновку, що зазначені розбіжності виникли внаслідок технічних помилок допущених посадовими особами, які видавали вказані документи.
Суд враховує, що документи, на які посилається заявниця, були складені у різні періоди та за різних мовних правил оформлення документів, у зв`язку з чим однакові за змістом анкетні дані могли отримати різне графічне написання українською та російською мовами.
Таким чином, встановлені судом розбіжності мають технічний та мовний характер і не спростовують факту походження заявниці від ОСОБА_2 .
Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_2 є рідним батьком заявниці - ОСОБА_16 .
Таким чином, враховуючи наведене вище та надані заявником документи, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи все вищезазначене, суд прийшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 259, 263-265, 315, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) заінтересована особа: Миколаївська міська рада (ЄДРПОУ 26565573) про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Саламатін О.В.