Справа № 143/539/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026 року   м. Погребище 

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого – судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

встановив: 

короткий зміст позовних вимог.

12.05.2026 до Погребищенського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.09.2025між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №31.08.2025-100002592. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 800 гривень строком на 217 днів, дата повернення кредиту 05.04.2026, за процентною ставкою «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за один день користування кредитом, що застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 270 грн.
07.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 4 000 грн (2 й транш 1 000 грн, дата надання – 07.09.2025 строк на який надається кредит (2 транш) – 211 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн).
18.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 5 000 грн (3 й транш 1 000 грн, дата надання –18.09.2025 строк на який надається кредит (3 транш) – 200 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн).
27.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 6 800 грн (4 й транш 1 800 грн, дата надання – 27.09.2025. строк на який надається кредит (4 транш) – 191 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 162 грн).
03.10.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 7 800 грн (5 й транш 1 000 грн, дата надання – 03.10.2025 строк на який надається кредит 5-й транш) – 185 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн).
07.10.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 4000 грн (6 й транш 1 000 грн, дата надання – 07.10.2025 строк на який надається кредит (5 транш) – 181 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн).
ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання виконало належним чином та в повному обсязі.
Однак, відповідач порушив умови укладеного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 25 816 грн, де заборгованість за тілом кредиту- 8 800 грн, заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом – 10 852 грн, комісія (пов`язана з наданням кредиту) – 180 грн, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) – 1 584грн, відсотки нараховані по ст. 625 ЦК України – 4 400 грн.
У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №31.08.2025-100002592 від 01.09.2025 у загальному розмірі 25 816 грн та судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 к.

Аргументи учасників справи та позиція суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви міститься вимога про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 12).
Відповідач повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином в силу пункту 3 ч.8 ст 128 ЦПК України, де зазначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 68, 74). Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, відзив на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення судового засідання не надіслала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П (а.с. 57).
З метою визначення підсудності суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та Погребищенської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 (а.с. 59). 
20.05.2026 судом отримана відповідь, відповідно до якої за відомостями Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 60).
Ухвалою суду від 20.05.2026 відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 61). 
11.06.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
22.07.2026 суд ухвалив проводити заочний розгляд за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 01.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №31.08.2025-100002592 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 23-29).
Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 8 800 грн строком на 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту – 05.04.2026, зі сплатою процентної ставки, підтвердження укладання кредитного договору підписано одноразовим ідентифікатором Е256 (а.с. 29, на звороті).
Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 8 800 грн, що підтверджується листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1532-04-05, № 1536-0405, № 1531-0405, №1535-0405, № 1533-0405, № 1534-0405 від 04.05.2026 (а.с.20- на звороті 22), який надає ТОВ «Споживчий Центр» послуги з переказу коштів у відповідності до договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 (а.с. 15-19).
Також умовами вказаного договору передбачена сплата процентів, зокрема процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за один день користування кредитом, що застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами , в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». 
07.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 4 000 грн (2 й транш 1 000 грн, дата надання – 07.09.2025 строк на який надається кредит (2 транш) – 211 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн ) (а.с. 30-32).
18.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 5 000 грн (3 й транш 1 000 грн, дата надання –18.09.2025 строк на який надається кредит (3 транш) – 200 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн) (а.с. на звороті 32-34).
27.09.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 6 800 грн (4 й транш 1 800 грн, дата надання – 27.09.2025. строк на який надається кредит (4 транш) – 191 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 162 грн) ( а.с. 35-37)
03.10.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 7 800 грн (5 й транш 1 000 грн, дата надання – 03.10.2025 строк на який надається кредит 5-й транш) – 185 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн) ( а.с. на звороті 37-39)
07.10.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, за яким сторони домовились збільшити суму кредиту та внести зміни до договору. Сума кредиту становить 4000 грн (6 й транш 1 000 грн, дата надання – 07.10.2025 строк на який надається кредит (5 транш) – 181 днів з дати надання, комісія за надання 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн) (а.с. 42-44)
Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 8 800 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №№1532-04-05, № 1536-0405, № 1531-0405, №1535-0405, № 1533-0405, № 1534-0405 від 04.05.2026 (а.с.20- на звороті 22).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №31.08.2025-100002592 від 01.09.2025 за відповідачем наявна заборгованість в сумі заборгованість на загальну суму 25 816 грн, де заборгованість за тілом кредиту- 8 800 грн, заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом – 10 852 грн, комісія (пов`язана з наданням кредиту) – 180 грн, додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості) – 1 584 грн, відсотки, нараховані по ст. 625 ЦК України – 4 400 грн (а.с.46-48). 
Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надав.
Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем коштів за наявними в матеріалах справи правочином.
При цьому всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів суду не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1 584 грн, то суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач вимагає стягнення 1 584 гривень заборгованості за додатковою комісією за обслуговування кредитної заборгованості, проте ці вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.
10.06.2017 набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
ЗУ «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
У п. 9 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №31.08.2025-10002025 від 01.09.2025 зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 270 грн, у кожному з наступних чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Відповідно до додаткових договорі загальна сума комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1 584 грн.
Отже, оскільки відповідачу було встановлено плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, такі умови є несправедливими, містять дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».
Подібні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі №583/3343/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 р. у справі №496/3134/19, яка одночасно відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі №583/3343/19, постанові Верховного Суду від 15.03.2021 р. в справі № 361/392/20.
Враховуючи, що позивачем не доведено правомірність нарахування вищевказаної суми комісії, суд прийшов до висновку про те, що у стягнені з відповідача додаткової комісії слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами на підставі ст.. 625 ЦК України у цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 4 400 гривень заборгованості за процентами на підставі ст.. 625 ЦК України за кредитним договором.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи зазначені положення закону стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України у розмірі 4 400 гривні за кредитним договором №31.08.2025-100002592 від 01.09.2025, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором №31.08.2025-100002592 від 01.09.2025 у розмірі 19 832 грн, що складається з: заборгованість за тілом кредиту - 8 800 грн, заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом – 10 852 грн, комісія (пов`язана з наданням кредиту) – 180 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено на 76,82% (19 832 грн х 100 : 25 816 грн), а тому з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 045, 25 грн (2662.40 грн. х 76, 82 % : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,ст. 2, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 281, 288, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №31.08.2025-100002582 від 01.09.2026 у розмірі 19 832 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять два) грн 00 к.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 045, 25 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи (сторони):
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", місце розташування за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_1 .

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_2 .

Суддя