ЄУН 932/16059/25
Провадження № 2/932/4897/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря Юрченко Я. М.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
третя особа: ОСОБА_5 ,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5  про визнання договору дійсним та визнання права власності, 

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору дійсним та визнання права власності в обґрунтування якого вказав, що 26 листопада 1999 року за договором купівлі-продажу він придбав у відповідачів квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу будинку посвідчено Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» та зареєстровано у БТІ м. Димитрова. Виконавши зазначені дії, позивач вважав себе власником квартири. Звернувшись в серпні місяці 2025 року до нотаріуса з приводу вчинення відчуження належної йому квартири, йому було роз`яснено, що укладення будь-яких угод щодо розпорядження квартирою неможливе, оскільки Договір купівлі-продажу на даний час як правовстановлюючий документ не відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи зміни, які були внесені в нормативно-правові акти.
Оскільки при укладанні договору купівлі-продажу квартири були здійснені всі умови необхідні для укладення договору, просив суд визнати договір дійсним та визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
До судового засідання учасники справи з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку передбаченому ЦПК України. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Від третьої особи надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, просить прийняти рішення згідно чинного закнодавства, не заперечує проти заочного розгляду справи
Інших заяв чи клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 28.10.2025 відкрите загальне позовне провадження у даній справі, підготовче засідання призначено на 24.12.2025, залучена в якості третьої особи ОСОБА_5 .
Ухвалою від 24.12.2025 закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 20.04.2026.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 26 листопада 1999 року Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» посвідчена угода купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якою позивач купив зазначену квартиру, яка складається з 3-х кімнат загальною площею 53,20 м^2, в тому числі жилою 37,80 м^2.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 03.12.1999 зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 з 22.12.1999 зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 – з 29.09.2000, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 – з 29.09.2000.
Позивач та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 19.11.1999 у Димитровському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 333.
V. Оцінка суду
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна, керуючись вимогами ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності.
Оскільки спiрнi правовідносини мiж сторонами виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору між сторонами у справі відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли мiж сторонами в потрiбнiй в належному випадку формi досягнута угода з усіх істотних умов.
За змістом статті 224 ЦК УРСР, iстотними умовами для укладення договору купівлi-продажу є передача продавцем майна у власнiсть покупця i обов`язок покупця прийняти майно i сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. 
Вказана угода була фактично здійснена, сторонами угоди були виконані вимоги ст.ст. 153, 224 ЦК УРСР 1963 року, досягнута згода за всіма істотними умовами договору, продавці були добросовісними власниками відчужуваного ними жилого приміщення.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Можливість нотаріально посвідчити угоду на теперішній час у позивача відсутня.
Оскільки існує обставина, яка не залежить від волі позивача та яка перешкоджає нотаріальному посвідченню договору, з огляду на приведені та досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання за позивачем права власності на спірну квартиру.
Між тим, спірна квартира придбана позивачем під час шлюбу з ОСОБА_5 .
Враховуючи, що спірні правовідносини мiж сторонами виникли до 1 січня 2004 року, то суд вважає, що при вирішенні спору між сторонами у справі необхідно керуватися нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України.
Згідно ч. 1 ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.
Отже, оскільки спірна квартира придбана позивачем під час шлюбу з ОСОБА_5 , то вона є спільною сумісною власністю подружжя з рівними правами на володіння, користування та розпорядження цим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України, у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене, ОСОБА_5 також має право на частку у спірному майні, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та за позивачем необхідно визнати право на частку спірної квартири.
На пiдставi ч. 2 ст.41 Конституції України, ст. ст. 47, 153, 224, 227 ЦК УРСР 1963 р., ст. ст. 328, 392 ЦК України 2004 р., ст.ст. 22, 28 КпШС України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 81, 259, 263, 265, 280-284, 288, 352, 354 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою:  АДРЕСА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1  право власності на частку квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,20 м^2, в тому числі жилою 37,80 м^2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 27.07.2026.

Суддя         І. В. Петунін