П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19773/26 Головуюча у 1-й інстанції: Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач: Гнап Д.Д. 
27 липня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №063350037516 від 10.02.2026 про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 23.01.2026 про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника з повним урахуванням правової оцінки суду та здійсненням розрахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.
Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що статтею 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено обов`язковий досудовий порядок оскарження рішень територіальних органів Пенсійного фонду України, а оскільки позивачка не надала доказів звернення до керівника органу зі скаргою, вона не має права на безпосереднє звернення до суду
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що стаття 105 Закону № 1058-IV використовує диспозитивні формулювання «мають право» та «може оскаржити», що вказує на добровільність, а не обов`язковість адміністративного оскарження.
Також апелянт наголошує на порушенні статті 55 Конституції України та неврахуванні правової позиції Конституційного Суду України у справі №15-рп/2002, згідно з якою можливість судового захисту не може бути поставлена у залежність від використання інших засобів правового захисту.
Додатково вказано на суперечність у висновках суду, який у мотивувальній частині помилково назвав предметом спору відмову у перерахунку пенсії замість відмови у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів встановила, що 23.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Рішенням відповідача № 063350037516 від 10.02.2026 позивачці було відмовлено у задоволенні заяви. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася безпосередньо до суду за захистом своїх прав. 
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали позову, констатував відсутність доказів попереднього адміністративного оскарження цього рішення до керівника уповноваженого органу Пенсійного фонду та, посилаючись на статтю 105 Закону № 1058-IV та Постанову правління ПФУ від 13.06.2025 № 21-1, повернув заяву позивачці.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає таке. 
Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається, якщо позивач не надав доказів звернення для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість такого врегулювання. 
Аналіз положень статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить, що законодавець не встановив обов`язкового досудового порядку оскарження рішень органів Пенсійного фонду України. Навпаки, зазначена стаття прямо передбачає право особи звернутися до адміністративного суду, а також визначає, що подання адміністративної скарги не позбавляє особу права на судовий захист.
Суд першої інстанції надав нормам статті 105 Закону № 1058-IV розширювальне тлумачення, фактично встановивши нову процесуальну перепону, яка прямо не передбачена законом. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що право на судовий захист є фундаментальною конституційною гарантією згідно зі статтею 55 Конституції України. 
Конституційний Суд України у рішенні від 09.07.2002 № 15-рп/2002 чітко зазначив, що обрання досудового порядку врегулювання спору є правом, а не обов`язком особи, і не може обмежувати доступ до правосуддя. Відсутність у законі прямої вказівки на обов`язковість («повинен», «зобов`язаний») адміністративного оскарження як передумови звернення до суду виключає можливість повернення позову з підстав недотримання досудового порядку.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з аргументом скаржника про наявність суперечностей в оскаржуваній ухвалі, оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив переведення на інший вид пенсії із перерахунком пенсії, що свідчить про формальний підхід до вивчення матеріалів справи. Посилання суду на Постанову правління ПФУ від 13.06.2025 № 21-1 також не може встановлювати додаткові процесуальні умови реалізації права на звернення до адміністративного суду, які не передбачені законом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 169 КАС України підстав для повернення позовної заяви, оскільки чинне законодавство не встановлює обов`язкового досудового порядку оскарження рішення територіального органу Пенсійного фонду України як передумови звернення до адміністративного суду. Таке неправильне застосування норм матеріального права призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому розгляду справи, а тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча | | | Гнап Д.Д.
Судді | | | Яремчук К.О.    Сушко О.О.