ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 р. 	Справа №520/2754/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.) у справі №520/2754/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Харківській області щодо повернення операції з купівлі - продажу нерухомого майна;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 16 671, грн. 60 коп., сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 18.01.2024;
- судові витрати покласти на відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 відмовлено у задоволенні позову.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків обставинам справи, а також порушення останнім норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати останнє та прийняти нове, яким задовольнити його вимоги.
В обґрунтування вимог скарги посилається на помилковість висновків суду, оскільки 18.01.2024 позивач придбав вперше квартиру згідно договору купівлі - продажу, за яку бажає отримати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, в той час, як договір дарування квартири укладено 04.09.2024, а тому станом на дату укладення договору купівлі - продажу квартири у позивача не було на праві власності нерухомого майна, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з реєстру речових прав.
Зазначає, що відповідачем не надано доказу на підтвердження правомірності своєї відмови у поверненні вказаного збору та на спростування того факту, що позивач придав таке майно вперше, і має право на повернення спірної суми цього збору.
Вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідач не подав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.01.2024 позивачем придбано на підставі договору купівлі-продажу квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
При укладанні договору позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (1% від вартості) у розмірі 16 671,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 18.01.2024. 
Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо формування подання про повернення вищевказаного збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, до якого надав: копії паспорта, РНОКПП, квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 18.01.2024; договору купівлі - продажу нерухомого майна від 18.01.2024, договору про невикористання житлових чеків, витягу з реєстру. 
Листом від 04.02.2025 №3362-2775/Д-05/8-2000/25, ГУ ПФУ у Харківській області відмовило у складанні подання на повернення збору з операції купівлі - продажу нерухомого майна, повідомивши, що у доданих до звернення документах, а саме в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено, що у позивача вже є у власності нерухоме майно, набуте на підставі договору дарування.
Позивач, вважаючи протиправною таку відмову, звернувся з позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на дату укладення договору купівлі - продажу квартири позивач вже набув право власності на житло на підставі договору дарування, оспорювана відмова є правомірною.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 (далі по тексту - Закон №400/97-ВР, в редакції чинній станом на час спірних правовідносин).
Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі по тексту - Порядок №1740, в редакції станом на час спірних правовідносин). 
Відповідно до п.15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Відповідно до п.15-2 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Отже, фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.
За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абз.4 п.15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені п.п.“в” п.15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №280/9714/20.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на дату укладення договору купівлі - продажу квартири позивач вже набув право власності на житло на підставі договору дарування, відсутні правові підстави для повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а відтак оспорювана відмова пенсійного органу є правомірною.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Так, відповідно до положень Закону №400/97-ВР та Порядку №1740 фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.
Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Судом встановлено, що 18.01.2024 позивач придбав на підставі договору купівлі - продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (1% від вартості) у розмірі 16 671,60 грн.
Станом момент укладення вищевказаного договору купівлі - продажу квартири (18.01.2024) відсутні відомості про те, що позивач набув право власності на інше майно, у т.ч. в порядку договору дарування, що підтверджується інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача та суду першої інстанції на договір дарування від 04.09.2024, згідно якого позивач набув право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він укладений в часі пізніше ніж договір купівлі - продажу квартири.
Відтак, 18.01.2024 позивач придбав житло вперше, а тому має право на пільгу у вигляді звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 16 671,60 грн., яка помилково ним сплачена, а тому відмова пенсійного органу у поверненні такого збору є протиправною, чого помилково не було враховано судом першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.02.2018 по справі №819/1730/17, від 20.03.2018 по справі № 819/1249/17, від 28.11.2018 по справі №813/1126/17 та від 14.11.2019 по справі №819/442/17.
Таким чином, з огляду на протиправність відмови ГУ ПФУ в Харківській області у поверненні позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 16 671,60 грн., колегія суддів вважає, що відповідач зобов`язаний сформувати подання до ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 16 671,60 грн., сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 18.01.2024.
Згідно з частинами 1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, а також неправильного застосування останнім норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи. 
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень ст.139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які були понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 2 422,16 грн. (968, 96 грн. за подання позовної заяви та 1 453,20 грн. за подання апеляційної скарги).
Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду позов задоволено, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 2 422,16 грн. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №520/2754/25 скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у поверненні ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 16 671,60 грн. (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня шістдесят копійок). 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 16 671,60 грн. (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят одна гривня шістдесят копійок), сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №16 від 18.01.2024. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, м-н Свободи, 5, Держпром, 3-й під., 2 пов., м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2422,16 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні шістнадцять копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Я.В. П`янова   А.О. Бегунц