ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 р. 	Справа № 520/22296/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Фоміної Л.О. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022) по справі №520/22296/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Національної академії Національної гвардії України   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст заяви та її обґрунтування.
05.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій позивач просив суд зобов`язати Національну академію Національної гвардії України подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання рішення по справі № 520/22296/25 у наступний спосіб, шляхом: надання доказів визначення до виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2026 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року у нарахованих Національною академією Національної гвардії України розмірах: січень 2016 - квітень 2016 – 2359,14 грн, травень 2016 – 2482,40 грн., червень 2016 листопад 2016 – 2710,05 грн, грудень 2016 – лютий 2017 – 3177,60 грн., березень 2017 - квітень 2017 - 3360 грн, травень 2017 – 3536,40 грн, червень 2017 – серпень 2017 – 3730,06 грн, вересень 2017 – листопад 2017 - 3896,78 грн, грудень 2017 лютий 2018 – 4258,75 грн після оподаткування та компенсування ПДФО, врахувавши, що судове рішення не містить в собі: ані зобов`язань про вирахування нарахованої індексації від довільного показника «розмір збільшення», ані зобов`язань про вирахування раніше сплачених сум до ініціювання справи № 520/22296/25 (особові картки, які подані разом з позовом, вказують саме про ненарахування та не виплату жодних сум індексації у минулому за цей період).
В обґрунтування заяви зазначав, що на виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок індексації грошового забезпечення, проти правильності обчислення розміру чого позивач не заперечує. Разом з тим, в наданій відповідачем довідці містяться колонки з незрозумілими даними, які йдуть всупереч судовому рішенню та дійсним обставинам справи: «розмір збільшення премії з ЩДГВ» (без зазначення необхідності врахування даних по преміюванню, що суперечить Порядку №1078) та «сума виплаченої» (що суперечить раніше поданим відомостям, що індексація не нараховувалась та не виплачувалась взагалі). Таким чином, відповідач відняв від непотрібних для розрахунків, всупереч Порядку №1078, показників «розмір збільшення», котрі не охоплено судовим рішенням, правильно визначені суми індексації, які належні позивачу. Зазначене призвело до неправильного виконання рішення, позаяк, виходить поза межі обсягу зобов`язань відповідача, покладеного на нього у судовому порядку, чим обумовлено процедуру судового контролю. За картками особового рахунку вбачається, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року перевищує суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, тому по періоду з 01.03.2018 по 31.12.2019 питань до обсягу нарахувань у процедурі виконання рішення позивач до відповідача не висуває.
ІІ. Зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 затверджено звіт Національної академії Національної гвардії України у справі 520/22296/25.
Затверджуючи звіт суб`єкта владних повноважень, суд першої інстанції виходив з того, що з метою виконання рішення суду Національною академією Національної гвардії України видано наказ начальника Академії від 11.05.2026 №415 «Про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду №520/22296/25 від 13.10.2025 на користь ОСОБА_1 », перераховано та виплачено суми індексації грошового забезпечення, що свідчить про те, що боржник виконав весь внутрішній алгоритм дій щодо виконання даного судового рішення. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2026 року по справі № 520/22296/25; справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви у процедурі судового контролю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що по присудженому індексаційному періоду з 16.03.2017 по 28.02.2018 відповідач, застосовуючи базовий місяць січень 2008 правильно визначив позивачу індексацію у наступних розмірах: січень 2016 - квітень 2016 – 2359,14 грн, травень 2016 – 2482,40 грн, червень 2016 – листопад 2016 – 2710,05 грн, грудень 2016 – лютий 2017 – 3177,60 грн, березень 2017 - квітень 2017 - 3360 грн, травень 2017 – 3536,40 грн, червень 2017 – серпень 2017 – 3730,06 грн, вересень 2017 – листопад 2017 - 3896,78 грн, грудень 2017 – лютий 2018 – 4258,75 грн, отже саме ці суми підлягають сплаті позивачу. Разом з тим, у подальшому відповідач визначив певні показники «розмір збільшення премії з ЩДГВ», щодо яких відсутнє рішення суду та жодні зобов`язання відповідача, від яких відняв правильно нараховані суми індексації та відняв раніше сплачені суми, що також суперечить рішенню та матеріалам справи, оскільки суд не встановив обставин, що до ініціювання справи № 520/22296/25 позивачу сплачувалась індексація та отримав суму у розмірі 5358,39 грн, яка після оподаткування та компенсування ПДФО остаточно чистими визначена 5084,22 грн. Зазначене призвело до неправильного виконання рішення суду. Разом з тим, приймаючи звіт відповідача, суд першої інстанції суперечить сам собі.
Довідка нарахувань індексації, надана відповідачем до звіту про виконання рішення, є такою самою, яку також надав позивач, вказуючи про неналежне виконання рішення, з визначенням до виплати лише 5084,22 грн, з показниками «розмір збільшення премії з ЩДГВ», та раніше виплачених сум, які не охоплені справою та обсягом зобов`язань відповідача. Звіт про виконання рішення серед документів містить лише платіжку на суму 5084,22 грн. та платіжки по оподаткуванню. Доказів сплати нарахованих сум індексації відповідач не надав, а тому не виконав зобов`язань суду, охоплених межами судового контролю, у зв`язку з чим звіт про виконання рішення є неприйнятним. Затверджуючи звіт, суд першої інстанції не надав жодної оцінки запереченням та факту неналежного виконання рішення, що свідчить про підстави неприйнятності такого звіту.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу положень частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 та частини першої статті 312 КАС України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Учасники справи повідомлені про перегляд ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом отримання ними копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до частини четвертої статті 229, частини першої статті 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
V. Обставини, встановлені судом.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 по справі №520/22296/25, яке набрало законної сили 13.11.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено:
визнано протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 31.12.2019 року;
зобов`язано Національну академію Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018 по 31.12.2019 рік з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
05.12.2025 видано виконавчий лист по справі.
05.03.2026 до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 по справі №520/22296/25.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 прийнято заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 витребувано у Національної академії Національної гвардії України пояснення по справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/22296/25:
зобов`язано Національну академію Національної гвардії України подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання рішення по справі № 520/22296/25 у наступний спосіб, шляхом: надання доказів визначення до виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2026 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року у нарахованих Національною академією Національної гвардії України розмірах: Січень 2016 - квітень 2016 – 2359,14 грн., Травень 2016 – 2482,40 грн., Червень 2016 – листопад 2016 – 2710,05 грн., Грудень 2016 – лютий 2017 – 3177,60 грн., Березень 2017 - квітень 2017 - 3360 грн., Травень 2017 – 3536,40 грн., Червень 2017 – серпень 2017 – 3730,06 грн., Вересень 2017 – листопад 2017 - 3896,78 грн., Грудень 2017 – лютий 2018 – 4258,75 грн. після оподаткування та компенсування ПДФО, врахувавши, що судове рішення не містить в собі: ані зобов`язань про вирахування нарахованої індексації від довільного показника «розмір збільшення», ані зобов`язань про вирахування раніше сплачених сум до ініціювання справи № 520/22296/25 (особові картки, які подані разом з позовом, вказують саме про ненарахування та не виплату жодних сум індексації у минулому за цей період);
зобов`язано Національну академію Національної гвардії України надати звіт протягом 60 днів з дня постановлення цієї ухвали.
25.05.2026 судом отримано звіт відповідача про виконання рішення суду, в якому зазначено, що з метою виконання зазначеного рішення суду Національною академією Національної гвардії України видано наказ начальника Академії від 11.05.2026 №415 «Про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду №520/22296/25 від 13.10.2025 на користь ОСОБА_1 », перераховано та виплачено суми індексації грошового забезпечення.
До звіту долучено розрахунок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 ОСОБА_1 згідно рішення суду по справі №520/22296/25, відповідно до якого розмір індексації ОСОБА_1 визначено наступним чином: січень 2016 року - квітень 2016 року – 2359,14 грн, травень 2016 року – 2482,40 грн, червень 2016 року – листопад 2016 року – 2710,05 грн; грудень 2016 року – лютий 2017 року – 3177,60 грн; березень 2017 року - квітень 2017 року - 3360 грн; травень 2017 року – 3536,40 грн; червень 2017 року – серпень 2017 року – 3730,06 грн; вересень 2017 року – листопад 2017 року - 3896,78 грн; грудень 2017 року – лютий 2018 року – 4258,75 грн.
У вказаному розрахунку також визначено «суми виплаченої індексації випереджаючим шляхом на рахунок збільшення премії ЩДГВ»: лютий 2016 року – червень 2016 року – 4940,00 грн, липень 2016 року – вересень 2016 року – 3883,81 грн; жовтень 2016 року – 5164,37 грн; листопад 2016 року – 5166,91 грн; грудень 2016 року – 14606,07; січень 2017 року – 0,00 грн; лютий 2017 року – серпень 2017 року – 5141,03 грн; вересень 2017 року – січень 2018 року – 6822,13 грн; лютий 2018 року – 7515,25 грн.
Крім того, у зазначеному розрахунку встановлено «сума виплаченої індексації»: липень 2016 року – вересень 2016 року – 59,45 грн; «сума, яка підлягає виплаті»: січень 2016 року – 2359,14 грн; липень 2016 року – вересень 2016 року – -59,45 грн.
У долученому до звіту розрахунку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 ОСОБА_1 згідно рішення суду по справі №520/22296/25, зазначено про суми виплаченої індексації: березень 2018 року – листопад 2018 року 0,00 грн; грудень 2018 року 71,08 грн; січень 2018 року 0,00 грн; лютий-березень 2018 року – 71,08 грн; квітень-липень 2018 року – 134,47 грн; серпень-листопад 2018 року – 2016,72 грн; грудень 2018 року – 423,23 грн.
За змістом відомостей №162 від 18.05.2026 (нарахування згідно рішення суду №520/22296/25 від 13.10.2025) ОСОБА_1 нараховано індексацію в розмірі 5358,39 грн; до перерахування на картковий рахунок 5084,22 грн (з урахуванням утримання ПДФО та військового збору). Виплата суми 5084,22 грн на рахунок позивача підтверджується платіжною інструкцією №679 від 22.05.2026.
26.05.2026 до суду надійшли заперечення представника позивача на звіт відповідача, в яких зауважено, що довідка нарахувань індексації, надана відповідачем, є такою самою, яку також надав позивач, вказуючи про неналежне виконання рішення, з визначенням до виплати лише 5084,22 грн, з показниками «розмір збільшення премії з ЩДГВ», та раніше виплачених сум, які не охоплені справою та обсягом зобов`язань відповідача. Доказів сплати нарахованих сум індексації з базового місяця січень 2008 року відповідач не надав, а тому не виконав зобов`язань суду, охоплених межами судового контролю.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 затверджено звіт Національної академії Національної гвардії України у справі 520/22296/25.
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Згідно з частиною другою та третьою статті 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine) №29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine) №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.
За приписами частини першої-другої, четвертої, п`ятої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Згідно зі статтею 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
Таким чином, КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 по справі №520/22296/25, яке набрало законної сили 13.11.2025, зобов`язано Національну академію Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018 по 31.12.2019 рік з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України, в обґрунтування якої зазначив, що проти правильності перерахованих сум індексації грошового забезпечення він не заперечує, водночас в наданій відповідачем на виконання рішення суду містяться колонки із значеннями, які не відповідають судовому рішенню та дійсним обставинам справи. Вказане свідчить про те, що відповідач відняв від непотрібних для розрахунків, всупереч Порядку №1078, показників «розмір збільшення», які не охоплено судовим рішенням, правильно визначені суми індексації, які належні позивачу, що призвело до неправильного виконання рішення суду.
Стверджуючи про виконання рішення суду, суд першої інстанції зазначив, що Національною академією Національної гвардії України видано наказ начальника Академії від 11.05.2026 №415 «Про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду №520/22296/25 від 13.10.2025 на користь ОСОБА_1 » перераховано та виплачено суми індексації грошового забезпечення, що свідчить про виконання боржником внутрішнього алгоритму дій щодо виконання судового рішення.
Разом з тим, винесення начальником Національної академії Національної гвардії України відповідного наказу жодним чином не свідчить про виконання рішення суду про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.
З оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що незважаючи на доводи позивача, викладені в заяві та запереченнях на звіт відповідача, а також на долучені докази, суд першої інстанції не дослідив та не надав належу оцінку обставинам виконання (невиконання) судового рішення в частині, що стосується виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року (який є предметом судового контролю) включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору в межах заявленого позивачем спору було ненарахування та невиплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 31.12.2019.
Так, відповідно до долученої до позовної заяви архівної відомості №53 за період з січня 2016 р. по грудень 2017 р., а також особової картки на грошове забезпечення за 2018 рік ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 були виплачені наступні суми індексацій грошового забезпечення: липень 2016 року – 59,45 грн; серпень 2016 року – 59,45 грн; вересень 2016 року – 59,45 грн.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 по справі №520/22296/25 відповідачем проведено перерахунок індексації грошового забезпечення, зокрема, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, внаслідок чого визначено розмір індексації грошового забезпечення наступним чином: січень 2016 року - 2359,14 грн, лютий 2016 року - 2359,14 грн, березень 2016 року - 2359,14 грн, квітень 2016 року - 2359,14 грн, травень 2016 року – 2482,40 грн, червень 2016 року - 2710,05 грн, липень 2016 року - 2710,05 грн, серпень 2016 року - 2710,05 грн, вересень 2016 року - 2710,05 грн, жовтень 2016 року - 2710,05 грн, листопад 2016 року - 2710,05 грн, грудень 2016 року - 3177,60 грн, січень 2017 року - 3177,60 грн, лютий 2017 року - 3177,60 грн, березень 2017 року – 3360,00 грн, квітень 2017 року – 3360,00 грн, травень 2017 року – 3536,40 грн, червень 2017 року – 3730,06 грн, липень 2017 року - 3730,06 грн, серпень 2017 року - 3730,06 грн, вересень 2017 року - 3896,78 грн, жовтень 2017 року - 3896,78 грн, листопад 2017 року - 3896,78 грн, грудень 2017 року – 4258,75 грн, січень 2018 року – 4258,75 грн, лютий 2018 року – 4258,75 грн.
Вказані дані відображені в колонці «розмір індексації», проти їх правильності позивач не заперечує, а тому саме вказані суми підлягають виплаті (із утриманням ПДФО та військового збору).
Разом з тим, боржник визначив ще один показник «суми виплаченої індексації випереджаючим шляхом на рахунок збільшення премії ЩДГВ», враховуючи який під час виплаті індексації грошового забезпечення врахував лише обсяг нарахувань за січень 2016 року (2359,14 грн) та січень 2017 року (3177,60 грн), відрахувавши раніше сплачені суми (59,45 грн х 3), та визначив суму, яка підлягає сплаті позивачу, у розмірі 5358,39 грн, а після утримання військового збору, компенсації ПДФО, на руки – 5084,22 грн. Виплата суми 5084,22 грн на рахунок позивача підтверджується платіжною інструкцією №679 від 22.05.2026.
Таким чином, до виплаченої позивачу суми не увійшли розміри нарахувань за лютий – грудень 2016 року, лютий – грудень 2017 року, січень-лютий 2018 року, внаслідок існування відомостей колонки «розмір збільшення премії з ЩДГВ», які не охоплені рішенням суду у справі № 520/22296/25. 
З оскаржуваної ухвали слідує, що судом першої інстанції зазначені обставини залишено поза увагою.
Колегія суддів наголошує, що без дослідження та надання правової оцінки доводам сторін, затвердження судом першої інстанції звіту є передчасним, оскільки зазначені обставини є суттєвими та підлягають з`ясуванню.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права позивача. При цьому оцінка поданого звіту не може зводитися виключно до констатації факту вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій, а має передбачати перевірку їх відповідності змісту судового рішення, яке підлягає виконанню, та встановлення того, чи виконано покладений на відповідача обов`язок саме у спосіб, визначений судовим рішенням.
Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належне виконання судового рішення та безпідставно прийняв звіт відповідача, обмежившись виключно формальною перевіркою факту винесення наказу, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність / відсутність підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення, а тому висновок суду першої інстанції про виконання рішення є передчасним та необґрунтованим.
Колегія суддів враховує, що вирішення питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання рішення у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Харківський окружний адміністративний суд, тому апеляційний суд позбавлений процесуального права вирішити таку заяву по суті.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи те, що виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 по справі №520/22296/25 підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 по справі №520/22296/25 скасувати.
Справу № 520/22296/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	Л.О. Фоміна   І.М. Ральченко