Справа № 591/1100/26
Провадження № 2/591/447/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
20 серпня 2026 року м. Суми 

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк», вул. Оленівська, буд. 23 м. Київ, 04080, код ЄДРПОУ 21133352, в особі представника Мєшніка Костянтина Ігоровича до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості,
установив:
09.02.2026 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 31.08.2019 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та на підставі укладеного договору відповідач отримав у користування кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. В зв`язку із порушенням умов Договору про надання банківських послуг зі сторони відповідача перед АТ «Універсал банк» у нього виникла заборгованість у розмірі 13213,76 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.02.2026 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначений на 11.05.2026, яке відкладалося на 20.08.2026.
Представник позивача у судове засідання 20.08.2026 не прибув, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які в силу положень частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається врученими. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтею 223 ЦПК України суд не вбачає.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 20.08.2026 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України.
У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 31.08.2019 між Акціонерним товариством «Універсал банк» та відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в результаті чого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладення якого клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
У анкеті-заяві відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору.
Будь-яких інших умов кредитування (термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, тощо) в анкеті-заяві не зазначено.
Згідно виписки (рух коштів по картці) за період з 31.08.2019 по 29.12.2025 на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 .
До договору банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» протокол №46 від 24 листопада 2021 року, які набули чинності з 27 листопада 2021 року, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які відповідачем не підписані.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31.08.2019 загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 29.12.2025 становив всього 13213,76 грн.
Протягом періоду з 30.09.2019 по 31.12.2022 відповідачеві нараховувались відсотки за користування кредитними коштами.
Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та періодично здійснював платежі на погашення заборгованості.
Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом частини 1, пункту 1 частини 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, електронними доказами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України).
У постанові від 03 липня 2025 у справі №219/10735/2013 Верховний Суд зауважив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (також див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Суд вважає, що надані позивачем докази в їх сукупності є переконливими та достатніми для висновку про укладення сторонами кредитного договору від 31.08.2019, наявність між ними зобов`язань за цим договором та стягнення заборгованості за таким договором.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір укладено в письмовій формі - підписано позичальником анкету-заяву власноручним підписом.
На виконання умов вказаного кредитного договору позивачем на поточний рахунок відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн з 31.08.2019, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту, наявної в матеріалах справи. У подальшому ліміт неодноразово змінювався та з 19.12.2025 становить 13300,00 грн.
Водночас суд зауважує, що надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» з додатками, не містять підпису відповідача, тому їх неможна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.
За встановлених обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, що також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.
Також укладений між сторонами кредитний договір від 31.08.2019 у вигляді анкети-заяви не містить строку повернення кредиту.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Поряд із цим, жодних доказів того, що банк повідомляв відповідача про умови кредитування через додаток «monobank», позивачем суду не надано, та у ході судового розгляду не встановлено.
Однак встановивши, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, кредитор має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Оскільки анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату відсотків, відсутні підстави для покладання на відповідача обов`язку по сплаті процентів за користування кредитними коштами, тому суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованості мають бути зараховані на погашення саме тіла кредиту.
Дослідивши наданий банком розрахунок за період з 30.09.2019 по 31.12.2022 суд встановив, що позивач нараховував та у подальшому стягував з відповідача відсотки за користування кредитним лімітом за рахунок збільшення тіла кредиту на загальну суму 16300,45 грн.
Таким чином позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 13213,76 грн, яка є тілом кредиту, при цьому позивачем безпідставно у рахунок сплати відсотків стягнуто з відповідача 16300,45 грн що є значно більшою сумою чим у порівнянні із заявленою до стягнення.
За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 12, 76, 81, 141, 142, 247, 265, 268, 273, 274, 279, 280-289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк», вул. Оленівська, буд. 23 м. Київ, 04080, код ЄДРПОУ 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ю. О. Зеря