ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року | справа № 380/902/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Відповідача від 18.12.2025 № 1/14/7К71Аз (у формі листа) у задоволенні рапорту Позивача про звільнення з військової служби та протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 НГУ, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , щодо незвільнення ОСОБА_1 за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини) пункту 2 частини четвертої та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період (під час дії воєнного стану) через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків - своїм батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 НГУ, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , прийняти рішення про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 за підпунктом підпункту «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини) пункту 2 частини четвертої та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період (під час дії воєнного стану) через сімейні обставини у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за одним із своїх батьків - своїм батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на таке. Позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. 18.11.2025 позивач подав рапорт про звільнення зі служби на підставі підпункту «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини) пункту 2 частини четвертої та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу). 19.12.2025 на адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Кекіша П.П., на його запит, надійшла відповідь від командира в/ч НОМЕР_1 НГУ полковника ОСОБА_2 щодо ходу розгляду вище вказаного рапорту, у формі листа за № 1/14/7К71Аз від 18.12.2025. Із даної відповіді вбачається, що: Рапорт старшого солдата ОСОБА_1 та підтверджуючі документи надані до рапорту розглянуто - відсутні підстави для звільнення у зв`язку із відсутністю підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи, а також у зв`язку із відсутністю підтвердження факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за особою з інвалідністю. Позивач не погоджується із такою відмовою, вважає її протиправною, позаяк наданими документами підтверджується наступне: батько позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою серії 12ААД №010172 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №1246 від 12.09.2024, та безтерміново потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, що підтверджується висновком ЛКК КНП «Соснівська МЛ Червоноградської міської ради» №415 від 22.10.2025 та відповідною довідкою. Матір позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також є особою інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується витягом № 101/25/2434/В від 09.06.2025 з рішення №101/25/2434/Р експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та по стану здоров`я не може здійснювати стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, що підтверджується довідкою ЛКК КНП «Соснівська МЛ Червоноградської міської ради» №416 від 22.10.2025. Окрім цього, наданими документами підтверджується і те, що у ОСОБА_3 відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд за ним, оскільки у нього наявний лише один син - позивач ОСОБА_1 . Тому відмова командування військової частини звільнити позивача з військової служби є незаконною. З цих підстав просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач проходить у відповідача військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу 32 стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону. Для звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю II групи, подав рапорт від 18.11.2025. Отримавши рапорт позивача від 18.11.2025 та розглянувши його в межах компетенції відповідачем було визначено, що у позивача відсутні підстави для звільнення з військової служби, на підставі чого позивачу надано письмову відповідь листом від 18.12.2025 № 1/14/7К71Аз про відсутність підстав для звільнення з військової служби. Відповідач надав позивачу лист від 18.12.2025 № 1/14/7К71Аз про відсутність підстав для звільнення з військової служби.
Відповідач звертає увагу, що надана позивачем разом з рапортом від 18.11.2025 довідка серії 12 ААД № 010174 від 12.09.2024 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією батька позивача, з відомостями про встановлення йому ІІ групи інвалідності безстроково, не містить посилань на те, що він потребує «постійного догляду» та не здатний до самообслуговування, а вказує лише на те, що він може працювати в спеціально створених умовах, що не є тотожними поняттями. Також наданий позивачем разом з рапортом від 18.11.2025 медичний висновок лікарсько-консультативної комісії КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕР-ЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СОСНІВСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ ЧЕРВОНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» № 415 від 22.10.2025 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за формою первинної облікової документації № 080-4/о, з відомостями, що батьку позивача рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, не підтверджує його потребу в постійному сторонньому догляді. Тому, наданий позивачем медичний висновок лікарсько-консультативної комісії КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕР-ЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СОСНІВСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ ЧЕРВОНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» № 415 від 22.10.2025 в розумінні підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній з 18.05.2024) не підтверджує наявність сімейних обставин або інших поважних причин, таких як «необхідність здійснення постійного догляду» за батьком Позивача з числа осіб з інвалідністю IІ групи, в цілях надання позивачу права на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Батько позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою серії 12ААД №010172 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №1246 від 12.09.2024, та безтерміново потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, що підтверджується висновком ЛКК КНП «Соснівська МЛ Червоноградської міської ради» №415 від 22.10.2025 та відповідною довідкою. 
Матір позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також є особою інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується витягом № 101/25/2434/В від 09.06.2025 з рішення №101/25/2434/Р експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, та по стану здоров`я не може здійснювати стороннього догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, що підтверджується довідкою ЛКК КНП «Соснівська МЛ Червоноградської міської ради» №416 від 22.10.2025.
18.11.2025 старший солдат ОСОБА_1 звернувся у встановленому законом порядку до командування в/ч НОМЕР_1 НГУ - із рапортом (до якого були прикріплені нотаріально завірені додатки), про його звільнення із військової служби на підставі підпункту «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини) пункту 2 частини четвертої та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу). 
До рапорту позивач долучив нотаріально завірені копії таких документів: паспорта громадянина України, РНОКПП, свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; паспорта громадянина України, РНОКПП, свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; паспорта громадянина України, РНОКПП, свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) серії НОМЕР_5 від 08.09.1990; Акт обстеження житлових умов №4559/09 від 27.10.2025, виданий ВК Шептицької міської ради; Витяг з реєстру територіальної громади №2025/015546725 від 22.10.2025; Витяг з реєстру територіальної громади №2025/015546662 від 22.10.2025; Витяг з реєстру територіальної громади №2025/015546687 від 22.10.2025; довідки до акту огляду №1246 від 12.09.2024, серії 12ААД №010172 на прізвище ОСОБА_3 , згідно з яким йому встановлено II-гу групу інвалідності безтерміново; пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 на прізвище ОСОБА_3 ; висновок ЛКК відносно ОСОБА_3 №415 від 22.10.2025; довідка ЛКК відносно ОСОБА_3 №415 від 22.10.2025; витяг №101/25/2434/В від 09.06.2025 з рішення експертної команди, яким ОСОБА_4 встановлено 3-тю групу інвалідності; пенсійного посвідчення № НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 на прізвище ОСОБА_4 ; висновок ЛКК відносно ОСОБА_4 №416 від 22.10.2025; заява інваліда ОСОБА_3 від 27.10.2025; Витяг з ДРАЦСГ №00054452094 від 29.10.2025 відносно ОСОБА_3 ; Витяг з ДРАЦСГ №00054451763 від 29.10.2025 відносно ОСОБА_1 ; довідки від 30.10.2025 з Пенсійного фонду України відносно ОСОБА_3 ; довідки №1300-5208-8/145390 від 30.10.2025 з Пенсійного фонду України відносно ОСОБА_3 ; довідки №1300-5208-8/145389 від 30.10.2025 з Пенсійного фонду України відносно ОСОБА_1 ; Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , виданий 05.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 .; військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_10 .
На адвокатський запит представника позивача 19.12.2025 надійшла відповідь від командира в/ч НОМЕР_1 НГУ полковника ОСОБА_2 щодо ходу розгляду рапорту ОСОБА_1 у формі листа за № 1/14/7К71Аз від 18.12.2025. 
Зі змісту цього листа випливає, що рапорт старшого солдата ОСОБА_1 та підтверджуючі документи надані до рапорту відповідачем розглянуті. Відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби у зв`язку із відсутністю підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи, а також у зв`язку із відсутністю підтвердження факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за особою з інвалідністю.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення його з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звернувся з цим позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII.
Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Статтею 24 Закону № 2232-XII унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Відповідно до частини третьої цієї статті закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII, а у частині четвертій цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (пункт 1), під час воєнного стану (пункт 2).
Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
В свою чергу, абзацом 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008).
Пункт 233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
підстави звільнення з військової служби;
думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170.
Так, при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.
Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина як здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Так у справі, що розглядається, ОСОБА_1 , який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ, звернувся до безпосереднього командира з рапортом про звільнення його з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 (через сімейні обставини або інші поважні причини), абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з інвалідністю ІI групи.
Як встановлено судом, до рапорту про звільнення позивач додав документи, що підтверджують наявність у його батька ОСОБА_3 ІІ групи інвалідності безстроково, а саме: довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №114773 від 12.09.2024, причина інвалідності вказана трудове каліцтво, ступінь втрати працездатності 80%; рішення ЛКК №415 від 22.10.2025.
Згідно з висновком про наявність порушення функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.10.2025, ОСОБА_3 потребує отримання соціальної допомоги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Діагноз: Наслідки перенесеної спинномозкової травми (2001р) у вигляді мієлорадикулопатії з млявим верхнім та спастичним нижнім парапарезом, з порушенням статико-динамічної функції та ходи, порушенням координаторної функції та розладами функції тазових органів по типу нетримання сечі, калу, емоційно-вольовими, тривожними розладами та інсомнічним синдромом.
Рішенням лікарсько-консультативної комісії №415 від 22.10.2025 підтверджується потреба в отриманні стороннього догляду.
Крім цього, зі змісту акту обстеження сімейного стану військовослужбовця від 05.11.2025 випливає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 встановила відсутність інших членів сім`ї, крім дружини - ОСОБА_4 , які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 .
Членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.
Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.
Досліджуючи питання наявності інших осіб, які законно зобов`язані здійснювати догляд суд зазначає, що дружина ОСОБА_3 (мати позивача) ОСОБА_4 , згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №101/25/2434/В від 09.06.2025 є особою з інвалідністю III групи довічно. 
Відповідно до довідки ЛКК №416 від 22.10.2025 ОСОБА_4 встановлено діагноз: Вторинна вертеброгенна шийна радикулопатія, плече-лопаточний періартроз з вираженим больовим, м?язево-тонічним синдромом, порушенням рухової функції на грунті дегенеративних змін МХД, спондильозу, спондилоартрозу, екструзії МХД C5-С6, протрузії МХД C4-C5, C6-С7, помірного дегенеративного стенозу МХ отворів C5-С6. С-м вертебро-базилярної недостатності з помірною вестибулоатаксією. 
Крім того, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №101/26/2094/В від 13.05.2026 ОСОБА_4 продовжено ІІІ групу інвалідності безтерміново. Основний діагноз М54.10-Радикулопатія, множинні відділи хребта. Сукупні діагнози: M05.80 - Інший серопозитивний ревматоїдний артрит, множинні локалізації. Ускладнення основного діагнозу: M54.17 - Радикулопатія, попереково-крижовий відділ; G56.8 - Інші мононевропатії верхньої кінцівки; М54.12 - Радикулопатія, шийний відділ; R42 - Запаморочення та порушення рівноваги тіла; G54.4 - Ураження попереково-крижових корінців, не класифіковані в інших рубриках; G55.1 - Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска (М50-М51 +); G54.2 - Ураження шийних корінців, не класифіковані в інших рубриках.
З урахуванням вказаних документів суд погоджується з доводами позивача, що за станом здоров`я ОСОБА_4 об`єктивно не здатна надавати соціальні послуги з догляду.
Верховний Суд в постанові від 27.02.2025 у справі №380/16966/24 виснував: «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX».
У цій постанові також зазначено, що «… в контексті Закону № 2232-XII поняття «відсутність» охоплює не лише фізичну відсутність особи, а й її нездатність виконувати обов`язки з догляду через об`єктивні обставини (перебування в полоні, відбування покарання, здійснення військової служби тощо). Військова служба є такою обставиною, що унеможливлює фактичне здійснення догляду, оскільки військовослужбовці, з огляду на службові обов`язки, не можуть вільно розпоряджатися своїм місцеперебуванням, часом та виконувати функції, несумісні з проходженням військової служби.
Таким чином, головною обставиною, що має значення для належного розгляду справи, є встановлення саме об`єктивної неможливості ОСОБА_4 здійснювати постійний догляд за своїм чоловіком ОСОБА_3 .
Надаючи оцінку матеріалам справи суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують неможливість здійснення догляду за батьком матір`ю позивача, та документів, які підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Навпаки, надані позивачем витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №101/25/2434/В від 09.06.2025 та довідка ЛКК №416 від 22.10.2025 № 1073 у своїй сукупності є належними, допустимими доказами того, що за станом здоров`я мати позивача має медичні протипоказання для здійснення постійного стороннього догляду за іншою особою.
З огляду на це, позивач повною мірою довів обставину об`єктивної неможливості єдиного іншого члена сім`ї першого ступеня споріднення (матері) здійснювати догляд за батьком. Натомість, відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не спростував доводи позивача та не довів правомірності своєї відмови у звільненні військовослужбовця зі служби.
З огляду на викладене, суд вважає, що відмова відповідача у звільненні позивача з військової служби на підставі абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" в зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю II групи, а також потребує постійного догляду, не відповідає критерію правомірності, передбаченому п. 1 і п. 3 ч.2 ст. 2 КАС України.
Щодо способу відновлення порушеного права позивача суд вважає, що належним та ефективним способом судового захисту в контексті спірних правовідносин є зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача на підставі абзацу 12 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю II групи та потребує постійного догляду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у звільненні ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, передбаченими абзацом тринадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан