ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 липня 2026 року	Справа №160/10809/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України”, Дніпропетровська обласна державна адміністрація про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду, через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) до Державного агентства лісових ресурсів України (далі – відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України”, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року. 
- зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України прийняти рішення на користь ОСОБА_1 та надати погодження про виділення ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га, яка перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна – бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 212,27 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1430273612237). Позивачем було отримано погодження Державного агентства лісових ресурсів України від 08.08.2018 № 02-33/2839-18 щодо виділення позивачу у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, що перебувала у постійному користуванні Державного підприємства «Петриківське лісове господарство» (Курилівське лісництво, квартал 50 відділ 22), площею 0,3000 га для культурно-оздоровчих цілей в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, строком до 25-ти років без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами Державного підприємства «Петриківське лісове господарство». Аналогічна позиція була викладена у погодженнях Державного підприємства «Петриківське лісове господарства» (лист вих.№293 від 10.07.2019) та Дніпропетровського обласного управління лісового та обласного господарства від (лист вих.№444 від 21.08.2018). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, яке набрало законної сили 16 лютого 2023 року, по справі № №160/15277/21 суд постановив: визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не прийняття належного рішення за розглядом клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2021 року вхідн. № 6938/0/1-21 від 25.06.2021. Зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2021 року вхідн. № 6938/0/1- 21 від 25.06.2021 про виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду. Листом від 23.11.2023 року вих. № 3-4672/0/261-23 від 22.11.2023 року Дніпропетровська обласна державна адміністрація повідомила позивача, що за результатами розгляду клопотання від 24.06.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року по справі № №160/15277/21, розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 16.11.2023 № Р-484/0/3-23 відмовлено ОСОБА_1 у виділенні лісової ділянки державної власності площею 0,3000га для довгострокового тимчасового користування лісами. Підставою для винесення зазначеного розпорядження та відмови заявниці стало «врахування листа Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 13.11.2023 № 8855/3.1-2023 про зміну постійного користувача лісами та відсутність його погодження». 12 січня 2024 року позивач звернулася до ДП «Ліси України» з заявою в якій просила погодити виділення у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, що перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (Курилівське лісництво, квартал 50 відділ 22), площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для культурно-оздоровчих цілей строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами. До зазначеної заяви ОСОБА_1 було долучено копії наявних документів. Листом від 08.04.2024 вих.№ 2302/3.1-2024 ДП «Ліси України» повідомило заявницю про необхідність надання кадастрового плану лісової ділянки. 12 серпня 2025 року позивач повторно звернулася до ДП «Ліси України» з аналогічною заявою до якої було додано кадастровий плані лісової ділянки та топографічну зйомку 1:2000, витяги про право власності на базу відпочинку «Лазурь». Однак, листом від 17.09.2025 вих.№ 6062/3.1-2025 ДП «Ліси України» повідомило заявницю про необхідність надання плану благоустрою лісової ділянки. Запитуваний документ був виконаний та наданий ОСОБА_1 разом із заявою від 30 вересня 2025 року в якій додатково було викладено обґрунтування прохання виділення лісової ділянки на якій розташоване належне позивачу на праві власності нерухоме майно. Листом від 29.10.2025 вих.№ 7107/3.1-2024 ДП «Ліси України», який був надісланий заявниці 06.11.2025 року, відмовило ОСОБА_1 мотивуючи, що з «метою недопущення можливої деградації лісових екосистем, попередження можливого заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, ДП «Ліси України» вважає недостатньо обґрунтованим виділення громадянці ОСОБА_1 вищезазначеної лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих цілей». Не погодившись з відмовою та вищезазначеною позицію ДП «Ліси України» 10 листопада 2025 року позивач звернувся до Державного агентства лісових ресурсів України з заявою в якій просила Відповідача, як управлінський орган та керівне відомство Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, в межах делегованих законом повноважень вирішити питання виділення позивачеві у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, що перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (Курилівське лісництво, квартал 50 відділ 22), площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для культурно-оздоровчих цілей – обслуговування належної позивачу на праві приватної власності з 19.01.2018 року бази відпочинку «Лазурь», розташовану за адресою: вул. Зелена,7, смт. Курилівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами. На виконання доручення Державного агентства лісових ресурсів України від 16.12.2025 №02-33/6833-25 ДП “Ліси України” звернулося листом від 23.01.2026 вих. № 467/3.1-2026 до позивача яким вимагало повторно надати кадастровий план на лісову ділянку. Не зважаючи на те, що позивач вже надавав кадастровий план, нею було повторно направлено кадастровий план та план благоустрою долучивши їх до заяви від 26.01.2026 року. Листом вих. № 02-33/2034-26 від 08.04.2026 року Державне агентство лісових ресурсів України відмовило позивачеві у видачі погодження, посилаючись на висновок і позицію постійного лісокористувача ДП “Ліси України” викладену у листі від 01.04.2026 вих. № 2146/3.1-2026 щодо недоцільності виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування, Держлісагенство не вбачає підстав для надання погодження на виділення лісової ділянки на умовах довгострокового користування лісами для культурно-оздоровчих цілей. Виходячи зі змісту листа ДП “Ліси України” від 01.04.2026 вих. № 2146/3.1-2026, який був долучений до зазначеного листа Держлісагенства, підставою для відмови позивачу є наявність на лісовій ділянці будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », територія якої огороджена і не має вільного доступу та унеможливлює використання земельної ділянки для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг. Позивач не погоджується з такою позицією Державного агентства лісових ресурсів України та відмовою у наданні погодження на виділення лісової ділянки на умовах довгострокового користування лісами для культурно-оздоровчих цілей, наголошує, що нею були надані всі документи та виконанні всі умови для отриманні зазначеного погодження. Таким чином, вважаючи протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року, позивач звернулась до суду.
Ухвалою суду від 08.05.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від Державного агентства лісових ресурсів України надійшов відзив, в якому відповідач вважає позовну заяву безпідставною та заперечує з наступних підстав. Листом від 22.11.2023 № 3-4672/0/261-23 Дніпропетровська обласна державна адміністрація повідомила Позивача, що за результатами розгляду клопотання від 24.06.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 по справі № №160/15277/21, розпорядженням Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 16.11.2023 № Р-484/0/3-23 відмовлено у виділенні лісової ділянки державної власності площею 0,3000 га для довгострокового тимчасового користування лісами. Підставою для винесення зазначеного розпорядження та відмови заявниці стало врахування листа Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 13.11.2023 № 8855/3.1-2023 про зміну постійного користувача лісами та відсутність його погодження. 15.12.2025 (вх. № 2985/48-25) позивач звернувся до відповідача з заявою щодо виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» (Курилівське лісництво, квартал 50 відділ 22), площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Листом № 02-33/6833-25 від 16.12.2025 відповідач доручив постійному користувачу лісами ДП «Ліси України» опрацювати зазначені матеріали. Листом № 467/3.1-2026 від 23.01.2026 ДП «Ліси України» повідомило позивача про необхідність доопрацювання поданих матеріалів та додання до заяви кадастрового плану та плану благоустрою земельної ділянки, одночасно повідомивши відповідача проміжним листом № 545/3.1-2026 від 28.01.2026. 26.01.2026 позивач на адресу відповідача та ДП «Ліси України» направив листа (в позові зазначається як «заява») з додаванням кадастрового плану та плану благоустрою земельної ділянки, вх. № 174/48-26 від 27.01.2026. За наслідками опрацювання заяви позивача та доданих документів, філія Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» за яким закріплена земельна ділянка, листом № 260/32.7.4-ВЛ від 26.03.2026 повідомила постійного лісокористувача ДП «Ліси України», що за наслідками проведеного лісівничо-рекреаційного обстеження земельної ділянки (квартал 50 відділ 22, площею 0,3000 га, Курилівське лісництво) має заперечення щодо виділення в довгострокове тимчасове використання зазначеної території. Постійний лісокористувач ДП «Ліси України», з посиланням на позицію філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України», листом № 2025/3.1-2026 від 30.03.2026 повідомив позивача щодо недоцільності виділення в довгострокове тимчасове використання земельної ділянки, квартал 50 відділ 22, площею 0,3000 га, Курилівське лісництво. Листом № 2146/3.1-2026 від 01.04.2026 постійний лісокористувач ДП «Ліси України» проінформував про свою позицію відповідача. Після з`ясування всіх обставин, посилаючись на висновок і позицію постійного лісокористувача ДП «Ліси України» викладену у листі від 01.04.2026 № 2146/3.1-2026, відповідач листом № 02-33/2034-26 від 08.04.2026 повідомив позивача, що не вбачає підстав для надання погодження на виділення лісової ділянки на умовах довгострокового користування лісами для культурно-оздоровчих цілей. Питання щодо «прийняття рішення та надання погодження про виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки» позивачеві, відноситься до поняття «дискреційні повноваження» відповідача. На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позов.
Від позивача надійшла відповідь на відзив. Так, ОСОБА_1 відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Позивач звертає увагу суду на той факт, що відповідач у листі № 02-33/2034-26 від 08.04.2026 відмовляючи позивачу у погодженні виділення лісової ділянки посилався на заяву ОСОБА_1 від 13.12.2023 року мова про яку у відзиві не йде. У відзиві відповідач не спростовує доводи позивача про розбіжність позиції Державного агентства лісових ресурсів України стосовно виділення ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га, яка перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами. Як було зазначено у позовній заяві відповідач листом від 08.08.2018 № 02-33/2839-18 спочатку погодив виділення лісової ділянки, а листом № 02-33/2034-26 від 08.04.2026 повідомив позивача, що не вбачає підстав для надання погодження на виділення лісової ділянки на умовах довгострокового користування лісами для культурно-оздоровчих цілей. При цьому склад об`єктів нерухомого майна розташованих на ділянці, її площа та місце розташування залишилось не зміним. Оскільки позивач надавав чисельні листи (заяви) як до відповідача, так і до третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” на виконання вимог кожного разу надати якісь нові документи, то в позовних вимог позивач вважав за доцільне простити суд визнати протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом саме доопрацьованої заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року та зобов`язання вчинити певні дії. Саме на цю доопрацьовану заяву за підписом позивача посилається і третя особа ДП «Ліси України» в листі вих. № 2146/3.1-2026 від 01.04.2026 яким постійний лісокористувач ДП «Ліси України» проінформував про свою позицію відповідача щодо недоцільності на його погляд виділення лісової ділянки. Спеціалізованим лісогосподарським підприємством, яке уповноважене державою на реалізацію правомочностей щодо володіння та користування об`єктами державної власності з метою забезпечення у процесі лісокористування, збереження життєздатності лісового середовища та його різноманіття, збереження лісів, що становить природоохоронну цінність, постійне, не виснажливе лісокористування, раціональне та ефективне використання лісових ресурсів на даний час є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» Підсумовуюче вищенаведене, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» як користувач земель лісогосподарського призначення зобов`язання забезпечувати режим їх охорони i збереження. Саме Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” повідомив заявнику, позивачу, листом вих. № 2025/3.-1-2026 від 30.03.2026 року про недоцільність виділення ОСОБА_1 запитуваної лісової ділянки. Така позиція відповідача та третьої особи є зловживанням монопольним становищем, безпідставна відмова в наданні погодження, беручи до уваги надання позивачем всіх необхідних документів та виконання процедур. Протиправна бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України полягає саме у не прийнятті належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року. 
Дніпропетровська обласна державна адміністрація направила до суду письмові пояснення, в яких просить суд поновити строк на подання цих пояснень. Щодо пропуску процесуального строку на подання письмових пояснень посилається на об`єктивні обставини, які не залежали від волевиявлення третьої особи, а саме необхідністю отримання та належного опрацювання матеріалів справи, значним обсягом документів, що потребували правового аналізу, суттєвим навантаженням на структурні підрозділи та представників Облдержадміністрації, а також умовами дії правового режиму воєнного стану. Судові процедури мають бути справедливими, а тому вважає, що третю особу не можна позбавляти права на подання письмових пояснень, оскільки це буде порушенням її права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд. Враховуючи наведені обставини, Дніпропетровська обласна державна адміністрація вважає причини пропуску строку поважними та такими, що унеможливили подання письмових пояснень у строк, визначений судом.
Позивачем були направлені до суду заперечення на клопотання третьої особи про поновлення строку на подання пояснень, які обґрунтовані тим, що ухвала про відкриття провадження у справі від 08 травня 2026 року надійшла до системи «Електронний суд» у той же день, тому встановлений ухвалою п`ятнадцятиденний строк на подання письмових пояснень для третьої особи сплив 26 травня 2026 року. Натомість письмові пояснення подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10 червня 2026 року. Третьою особою не надано доказів, що зокрема у період з 8 травня 2026 року по 10 червня 2026 року у місті Дніпро відбувалися активні бойові дії. Твердження третьої особи є абстрактними, необґрунтованими, немотивованими та неаргументованими.
Вирішуючи клопотання представника третьої особи про поновлення строку подачі пояснень та їх прийняття судом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Так, ухвалою суду від 08.05.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Встановлено третім особам строк для подання письмових пояснень протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються письмові пояснення та документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих на нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до п. 37 підрозділу 2 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
Відповідно до п. 17 підрозділу 1 розділу III Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Суд зазначає, що Дніпропетровській обласній державній адміністрації доставлено копію позовної заяви з додатками 27.04.2026 року о 16:46, а копію ухвали про відкриття провадження у справі – 08.05.2026 року о 18:34, в свою чергу, строк для подання пояснень з урахуванням часу доставки та вихідних днів сплив 18.05.2026 року, а з клопотанням про поновлення строку та самими поясненнями третя особа звернулася до суду лише 10.06.2026 року.
Щодо доводів про введення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує тривати.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII “Про правовий режим воєнного стану” (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Аналогічні висновки також містяться у постанові Великої палати Верховного суду від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22.
Третьою особою не наведено жодних обставин дії непереборної сили, які завадили звернутись до суду з поясненнями у визначений в ухвалі суду від 08.05.2026 року строк, судом в даному випадку таких обставин також не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення третій особі строку подачі пояснень, отже клопотання Дніпропетровської обласної державної адміністрації про поновлення строку подачі пояснень задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим такі пояснення судом не приймається.
Як вбачається з матеріалів справи, Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” зареєстроване в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи". 
Ухвала суду від 08.05.2026 року, якою відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи була направлена та доставлена до електронного кабінету третьої особи 08.05.2026 року 18:24, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Копія позовної заяви та додатками була направлена та доставлена до електронного кабінету третьої особи 27.04.2026 року 16:52, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Станом на день розгляду справи по суті до суду не надходили пояснення Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна – бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 212,27 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1430273612237).
Позивачем було отримано погодження Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства від 08.08.2018 № 02-33/2839-18 про довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, площею 0,3 га для культурно-оздоровчих цілей.
Листом Дніпропетровське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 21.08.2018 року №444 повідомило позивача, що Дніпропетровське обласне управління лісового та мисливського господарства згідно листа Держлісагенства України №02-19/3590/13 від 12.07.2013 року подало на розгляд листом №396 від 30.07.2018 року до Держлісагенства України пакет документів стосовно запиту. Зважаючи на висновок Держлісагенства України за результатами розгляду поданих документів №02-33/12839-18 від 08.08.2018 року Дніпропетровське обласне управління лісового та мисливського господарства не заперечує щодо розгляду порушеного питання.
Листом Державне підприємство «Петриківське лісове господарства» №293 від 10.07.2019 року повідомило позивача, що не заперечує щодо розгляду порушеного питання щодо надання погодження на довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою площею 0,3 га в кварталі 50 виділі 22 Курилівського лісництва ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року у справі №160/15277/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Державне підприємство “Петриківське лісове господарство” про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо не прийняття належного рішення за розглядом клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2021 року вхідн. № 6938/0/1-21 від 25.06.2021.
Зобов`язано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2021 року вхідн. № 6938/0/1-21 від 25.06.2021 про виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 року у справі №160/15277/21 Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної державної адміністрації - залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 року – залишено без змін.
Листом від 13.11.2023 року №8855/3.1-2023 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” повідомило Дніпропетровську обласну військову адміністрацію, що Погодження щодо виділення громадянці ОСОБА_1 лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування надані державним підприємством «Петриківське лісове господарство» від 10.07.2019 №293. На даний час ДП «Петриківське лісове господарство» перебуває в стані припинення. Враховуючи давність надання громадянці ОСОБА_1 погодження на виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування, а також зміну постійного землекористувача, ДП «Ліси України» не вважає за доцільне використання погодження виділення громадянці ОСОБА_1 в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» (Курилівське лісництво квартал 50 виділ 22) для культурно-оздоровчих цілей, наданого ДП «Петриківське лісове господарство», для прийняття рішення про виділення вищезгаданої лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування.
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної держаної адміністрації від 16.11.2023 року №Р-484/0/3-23 ОСОБА_1 відмовлено у виділенні лісової ділянки державної власності плоте» 0,3000 га (Курилівське лісництво: квартал 50, виділ 22) за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, для культурно-оздоровчих цілей, у зв`язку із відсутністю погодження постійного користувача лісами на виділення лісової ділянки для довгострокового тимчасового користування лісами державної власності відповідно до вимог статті 18 Лісового кодексу України.
Своїм листом філія «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” від 03.01.2024 року №11 повідомила позивача, що з 1 січня 2023 усі функції та завдання, обумовлені засновницькими, статутними документами здійснюються правонаступником та у зв`язку реорганізацією документи Державного підприємства «Петриківське лісове господарство» за Передавальним Актом №103 від 11.01.2023 передані Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України». Відповідно до Статуту Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів від 16.01.2023 №131, підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання і відтворення лісів, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду території мисливських угідь, наданих у користування підприємства. Таким спеціалізованим лісогосподарським підприємством, яке уповноважене державою на реалізацію правомочностей щодо володіння та користування об`єктами державної власності з метою забезпечення у процесі лісокористування, збереження життєздатності лісового середовища та його різноманіття, збереження лісів, що становлять природоохоронну цінність, постійне, не виснажливе лісокористування, раціональне та ефективне використання лісових ресурсів на даний час є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». Підсумовуюче вищенаведене, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» як користувач земель лісогосподарського призначення зобов`язане забезпечувати режим їх охорони і збереження.
ОСОБА_1 звернулась до генерального директора Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” із заявою від 13.01.2024 року, в якій просила погодити виділення їй у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, що перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (Курилівеьке лісництво, квартал 50 відділ 22), площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для культурно-оздоровчих цілей строком до 25-ти років в порядку, визначеному статтею 18 Лісового кодексу України без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами.
В якості додатків у копіях було надано: паспорт та довідки про присвоєння рнокпп ОСОБА_1 , лист Державного агентства лісових ресурсів України від 08.08.2018 року №02-33/2839- 18; лист Державного підприємства «Петриківське лісове господарства» №158 від 10.06.2021 року з додатками: лист Державного підприємства «Петриківське лісове господарства» №293 від 10.07.2019 року з додатком - графічним матеріалом з нанесенням запитуваної лісової ділянки - 1 прим на 1-му арк.; лист Дніпропетровського ОУЛМГ №444 від 21.08.2021 р. - 1 прим на 1-му арк.; викопіювання з матеріалів лісовпорядкування Державного підприємства «Петриківське лісове господарства», а саме з таксаційного опису Курилівського лісництва щодо кварталу 50, виділу 22-1 прим на 2-х арк.; розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 16.11.2023 року № Р-404/0/3-23; лист філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України” від 03.01.2024 вих. №11; лист ДОВА від 19.12.2023 вих. №20-936/0/49-23 з додатком на 1 му арк.; судові рішення по справі №з160/15277/21.
Листом від 08.04.2024 року №2302/3.1/2024 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» (Курилівське лісництво квартал 50 виділ 22) для культурно-оздоровчих цілей повідомив позивача, що ДП «Ліси України» листами від 01.02.2024 №834/3.1-2024 та від 11.03.2024 №1602/3.1-20254 з метою об`єктивного аналізу звернення та надання обґрунтованої відповіді, для встановлення точного місцерозташування лісової ділянки, просило додатково надати до ДП «Ліси України» кадастровий план лісової ділянки, яку планується виділити в довгострокове тимчасове користування з читабельними координатами для нанесення на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування меж лісової ділянки, яку планується виділити в довгострокове тимчасове користування та надати обґрунтування доцільності виділення вищезазначеної лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування. В листах позивача від 17.02.2024 б/н, 13.03.2024 б/н запитувана ДП «Ліси України» інформація відсутня. ДП «Ліси України» наголосило, що без надання вищезазначених матеріалів, не має можливості об`єктивно розглянути доцільність виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування та надати обґрунтовану відповідь.
Листом від 17.09.2025 року №6062/3.1-2025 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 2 для культурно-оздоровчих цілей повідомило позивача, що для здійснення прогнозування можливої деградації лісових екосистем, планування господарських і природоохоронних заходів, спрямованих на усунення або запобігання негативному впливу надмірного рекреаційного навантаження, ДП «Ліси України» пропонує повернутись до розгляду зазначеного питання після надання схеми розміщення об`єктів сервісу та благоустрою.
ОСОБА_1 звернулась до керівництва Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” із заявою від 13.01.2024 року, в якій просила повернутися до розгляду питання заявника та погодити виділення громадянці України ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, що перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (Дії «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22, площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для культурно-оздоровчих цілей - обслуговування належної на праві приватної власності з 19.01.2018 року бази відпочинку «Лазурь», розташовану за адресою: вул. Зелена, 7, смт. Курилівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами.
До заяви було додано план благоустрою бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: вул. Зелена,7, смт. Курилівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область на 1-му арк.
Листом від 29.10.2025 року №7107/3.1-2025 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 2 для культурно- оздоровчих цілей повідомило позивача, що з метою недопущення можливої деградації лісових екосистем, попередження можливого заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, ДП «Ліси України» вважає недостатньо обґрунтованим виділення громадянці ОСОБА_1 вищезазначеної лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих цілей.
ОСОБА_1 звернулась до Державного агентства лісових ресурсів України із заявою від 10.11.2025 року, в якій просила агенство як управлінський орган та керівне відомство Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України"’ в межах делегованих законом повноважень вирішнім питання виділення громадянці України ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, шо перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України" та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (Курилівське лісництво, квартал 50 віддій 22), площею 0,3000 га за межами населеного пункту, на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для культурно-оздоровчих цілей - обслуговування належної на праві приватної власності з 19.01.2018 року бази відпочинку «Лазурь», розташовану за адресою: вул. Зелена7, смт. Курилівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами.
До заяви були додані: паспорт та довідки про присвоєння рнокпп ОСОБА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 111176404 від 19 01.2018, № 112710771 від 02.02.2018 року; кадастровий план та план благоустрою на ділянку бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою, АДРЕСА_1 ; топографо-геодезична зйомка ділянки бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; лист Державного агентства лісових ресурсів України від 08.08.2018 року №02-33/2839-18; лист Державного підприємства «Петриківське лісове господарства» №158 від 10.06.2021 року з додатками: лист Державного підприємства «Петриківське лісове господарства» №293 від 10.07.2019 року з додатком - графічним матеріалом з нанесенням запитуваної лісової ділянки - 1 прим на 1му арк., викопіювання з матеріалів лісовпорядкування Державного підприємства «Петриківське лісове господарства», а саме з таксаційного опису Курилівського лісництва щодо кварталу 50, виділу 22-1 прим на 2-х арк ; лист Дніпропетровського ОУЛМГ №444 від 21.08.2021 р. - 1 прим на 1му арк., розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 16.11.2023 року № Р-404/0/3-23; лист філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України'' від 03.01.2024 вих. №11; лист ДОВА від 19.12.2023 вих. № 20-936/0/49-23 з додатком на 1 му арк.; заява ОСОБА_1 від 30.09.2025 року; листи державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” вих. №7107/3.1-2025 від 29.10.2025, № 6062/3.1-2025 від 17.09.2025, №2302/3.1-2024 від 08.04.2024.
Державне агентство лісових ресурсів України направило Державному спеціалізованому господарському підприємству “Ліси України” лист від 16.12.2025 року №02-33/6833-25, яким надіслало до розгляду звернення гр. ОСОБА_1 від 10.11.2025 (вх. від 15.12.2025 №2985/48-250) щодо виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, площею 0,3000 га строком на 25 років для культурно-оздоровчих цілей, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Петриківське лісове господарство» (Курилівське лісництво квартал 50 виділ 22).
Цим листом відповідач доручив Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” опрацювати згідно з компетенцією зазначені матеріали, та про результати поінформувати Держлісагентство у визначенні законодавством терміни з врахуванням вимог статті 18 Лісового кодексу України, Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. №761 та Правил використання корисних властивостей лісів, які затверджені наказом Мінагрополітики України від 14 серпня 2012 р. №502, та зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 05 вересня 2012 р. № 1536/21848.
Листом від 23.01.2026 року №467/3.1-2026 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора Ігоря Лицура стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно- оздоровчих цілей повідомило, що з метою об`єктивного аналізу звернення та надання обґрунтованої відповіді, для встановлення точного місцерозташування лісової ділянки, просимо додатково надати до ДП «Ліси України» кадастровий план лісової ділянки, яку планується виділити в довгострокове тимчасове користування з читабельними координатами для нанесення на планово- картографічні матеріали лісовпорядкування її меж. Кадастровий план повинен відповідати вимогам ст.34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Без надання вищезазначених матеріалів, ДП «Ліси України» не має можливості встановити точне місцерозташування лісової ділянки та, відповідно, надати обґрунтовану відповідь щодо доцільності її виділення у довгострокове тимчасове користування.
26.01.2026 року ОСОБА_1 направила керівництву Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” лист, в якому, мовою оригіналу зазначила: «Шановний пане ОСОБА_2 , на ваш лист від 23.01.2026 року вих.№ 467/3.1-2026, отриманий 26.01.2026 року заявником ОСОБА_1 засобами електронного поштового зв`язку, повторно направляю на вашу адресу кадастровий план на лісову ділянку бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково повторно надаю план благоустрою зазначеної ділянки. Звертаю вашу увагу на те, що запитаний вами документ вже надавався заявником на вашу адресу разом із заявою від 12.08.2025 року. Наполегливо прошу розглянути та погодити заяву ОСОБА_1 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку площею 0,30 га квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей - обслуговування належної мені на праві приватної власності бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами, та не вимагати повторно надавати документи, які вже були надані заявником. Додатки у копіях: кадастровий план на ділянку бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на 1-му арк.; план благоустрою зазначеного об`єкту на 1-му арк.».
Копію листа від 26.01.2026 року позивач також направила на адресу Державного агентства лісових ресурсів України.
Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора Ігоря Лицура направило до Державного агентства лісових ресурсів України лист від 28.01.2026 року №545/3.1-2026, яким повідомило, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» на виконання доручення Державного агентства лісових ресурсів України від 16.12.2025 №02-33/6833-25 розглянуло звернення громадянки ОСОБА_1 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей та надає копію відповіді, надіслану заявниці листом від 23.01.2026 №467/3.1-2026 щодо довгострокового тимчасового користування.
Так у листі було зазначено, що філією «Східний лісовий офіс» розглянуто звернення громадянки ОСОБА_1 та доопрацьовані матеріали стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське лісництво (ДП «Дніпродзержинське ЛГ) квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років. На зазначеній земельній ділянці відмічено наявність будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », територія зазначеної бази огороджена і не має вільного доступу та унеможливлює використання земельної ділянки для ведення лісового господарства і пов`язаним з ним послуг. Зважаючи на проведене лісівничо-рекреаційне обстеження лісової ділянки в кварталі 50 виділ НОМЕР_1 , Курилівського лісництва (ДП «Дніпродзержинське ЛГ» Дніпровського надлісництва філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» на площі 0,3131 га, що проектується для виділення в довгострокове тимчасове користування громадянці ОСОБА_1 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років та наданий висновок, філія "Східний лісовий офіс" має заперечення щодо виділення в довгострокове тимчасове користування громадянці ОСОБА_1 .
Листом від 30.03.2026 року №2025/3.1-2026 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора Ігоря Лицура повідомило ОСОБА_1 , що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України») розглянуло доопрацьоване звернення громадянки ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) від 26.01.2026 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років. З метою дотримання вимог п. 3.1 та п. 3.7 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Мінагрополітики України від 14.08.2012 №502, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.09.2012 №1536/21848, філією «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» було проведено обстеження рекреаційної придатності лісової ділянки Курилівського лісництва квартал 50 виділ 22 за результатами якого виявлено наявність будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », територія якої огороджена і не має вільного доступу та унеможливлює використання земельної ділянки для ведення лісового господарства і пов`язаним з ним послуг. Зважаючи на вищевикладене, ДП «Ліси України» підтримує позицію філії «Східний лісовий офіс» від 26.03.2026 №260/32.7.4-ВЛ щодо недоцільності виділення ОСОБА_1 в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 Курилівського лісництва квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей. 
Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора Ігоря Лицура направило до Державного агентства лісових ресурсів України лист від 01.04.2026 року №2146/3.1-2026, яким повідомило, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» на виконання доручення Державного агентства лісових ресурсів України від 16.12.2025 №02-33/6833-25 розглянуло звернення громадянки ОСОБА_1 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей та надає копію відповіді, надіслану заявниці листом від 30.03.2026 №2025/3.1-2026.
Листом від 08.04.2026 року №02-33/2034-26 Державне агентство лісових ресурсів України повідомило позивача, що враховуючи висновок та позицію постійного лісокористувача ДП «Ліси України» викладену у листі від 01.04.2026 №2146/3.1-2026 щодо недоцільності виділення лісової ділянки у довгострокове тимчасове користування, Держлісагентство не вбачає підстав для надання погодження на виділення лісової ділянки на умовах довгострокового тимчасового користування лісами для вказаних потреб.
Вважаючи протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» 17 березня 2011 року №3166-VI (далі – Закон №3166-VI) центральні органи виконавчої влади утворюються для виконання окремих функцій з реалізації державної політики як служби, агентства, інспекції, комісії, бюро, Український інститут національної пам`яті.
Частиною 1 ст. 17 Закону №3166-VI основними завданнями центральних органів виконавчої влади є: 1) надання адміністративних послуг; 2) здійснення державного нагляду (контролю); 3) управління об`єктами державної власності; 4) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної політики на розгляд міністрів, які спрямовують та координують їх діяльність; 5) здійснення інших завдань, визначених законами України.
Абзацом 4 ч. 2 ст. 17 Закону №3166-VI у разі якщо більшість функцій центрального органу виконавчої влади складають функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери його управління, центральний орган виконавчої влади утворюється як агентство.
Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економіки, довкілля та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства. Повноваження Держлісагентства як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, закріплені в статті 28-1 Лісового кодексу України.
Відповідно до частини 4 статті 1 Лісового Кодексу України, лісова ділянка – це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.
Відповідно до частини 8 статті 1 Лісового Кодексу України, земельна лісова ділянка – це земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.
Статтею 2 Лісового Кодексу України передбачено що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки. Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України.
Відповідно до частини 1 статті 5 Лісового Кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. 
Відповідно до частини 1 статті 18 Лісового Кодексу України, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають в державній, комунальній або приватній власності.
Відповідно до частини 2 статті 18 Лісового Кодексу України, тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року.
Відповідно до частини 3 статті 18 Лісового Кодексу України, довгострокове тимчасове користування лісами – засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.
Відповідно до частини 4 статті 18 Лісового Кодексу України, довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Відповідно до частини 8 статті 18 Лісового Кодексу України, суб`єктами правовідносин тимчасового користування лісами є: власники лісів або уповноважені ними особи; підприємства, установи, організації, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні ради у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на відповідній території: приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними (пункт 4 статті 30 Лісового кодексу України).
Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території: приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення ( п. 6 ст. 31 Лісового кодексу України).
Районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території: приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення (пункт статті 32 Лісового кодексу України).
Сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території: приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у комунальній власності, в межах сіл, селищ, міст і припиняють права користування ними (пункт 2 ст. 33 Лісового кодексу України).
Відповідно до пунктів 4, 6 статті 31 Лісового Кодексу України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин в межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Відповідно до частини 1 статті 67 Лісового Кодексу України, в порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Відповідно до частини 3 статті 67 Лісового Кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 68 Лісового Кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Лісова ділянка може бути виділена одному або кільком тимчасовим лісокористувачам для різних видів використання лісових ресурсів.
Так, у цій справі позивач оскаржує бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року.
Як зазначалося вище, 26.01.2026 року ОСОБА_1 направила керівництву Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” лист, в якому, мовою оригіналу зазначила: «Шановний пане ОСОБА_2 , на ваш лист від 23.01.2026 року вих.№ 467/3.1-2026, отриманий 26.01.2026 року заявником ОСОБА_1 засобами електронного поштового зв`язку, повторно направляю на вашу адресу кадастровий план на лісову ділянку бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а також додатково повторно надаю план благоустрою зазначеної ділянки. Звертаю вашу увагу на те, що запитаний вами документ вже надавався заявником на вашу адресу разом із заявою від 12.08.2025 року. Наполегливо прошу розглянути та погодити заяву ОСОБА_1 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку площею 0,30 га квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей - обслуговування належної мені на праві приватної власності бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами, та не вимагати повторно надавати документи, які вже були надані заявником. Додатки у копіях: кадастровий план на ділянку бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на 1-му арк.; план благоустрою зазначеного об`єкту на 1-му арк.».
Копію листа від 26.01.2026 року позивач також направила на адресу Державного агентства лісових ресурсів України.
Тобто із зазначеного вище суд робить наступні висновки:
- лист (заява) від 26.01.2026 року була адресована керівництву Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”;
- у листі ОСОБА_1 зверталася до пана ОСОБА_3 , який згідно матеріалів справи є виконавчим директором Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”;
- у листі, позивач зверталася до пана ОСОБА_3 та наполегливо просила розглянути та погодити заяву ОСОБА_1 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку площею 0,30 га квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей - обслуговування належної їй на праві приватної власності бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 25-ти років в порядку визначеному статтею 18 Лісового кодексу України, без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами, та не вимагати повторно надавати документи, які вже були надані заявником.
Однак, жодних листів (заяв, звернень) від 26.01.2026 року адресованих Державному агентству лісових ресурсів України із проханням Державного агентства лісових ресурсів України надати погодження про виділення ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га, яка перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами ОСОБА_1 до суду не надано. 
Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.
Оскільки позивачем не надано до суду доказів звернення до Державного агентства лісових ресурсів України із листами (заявами, зверненнями) від 26.01.2026 року щодо погодження про виділення ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки, суд дійшов висновку, що з боку Державного агентства лісових ресурсів України відсутня бездіяльність щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Не можуть бути і задоволені судом позовні вимоги позивача щодо зобов`язання Державного агентства лісових ресурсів України прийняти рішення на користь ОСОБА_1 та надати погодження про виділення ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,3000 га, яка перебуває у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років без вилучення земельної ділянки у постійного користувача лісами, виходячи із того, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
При цьому суд звертає увагу позивача, що за наслідком розгляду заяви, яка була адресована керівництву Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, а саме пану ОСОБА_4 , позивачу було надано відповідь.
Листом від 30.03.2026 року №2025/3.1-2026 Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” за підписом виконавчого директора Ігоря Лицура повідомило ОСОБА_1 , що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі - ДП «Ліси України») розглянуло доопрацьоване звернення громадянки ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) від 26.01.2026 стосовно виділення у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ліси України» та закріплена за філією «Східний лісовий офіс» Дніпровське надлісництво Курилівське (ДП «Дніпродзержинське ЛГ») лісництво квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей строком на 25 років. З метою дотримання вимог п. 3.1 та п. 3.7 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Мінагрополітики України від 14.08.2012 №502, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.09.2012 №1536/21848, філією «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» було проведено обстеження рекреаційної придатності лісової ділянки Курилівського лісництва квартал 50 виділ 22 за результатами якого виявлено наявність будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », територія якої огороджена і не має вільного доступу та унеможливлює використання земельної ділянки для ведення лісового господарства і пов`язаним з ним послуг. Зважаючи на вищевикладене, ДП «Ліси України» підтримує позицію філії «Східний лісовий офіс» від 26.03.2026 №260/32.7.4-ВЛ щодо недоцільності виділення ОСОБА_1 в довгострокове тимчасове користування лісової ділянки площею 0,30 Курилівського лісництва квартал 50 виділ 22 для культурно-оздоровчих цілей. 
Статтею 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Частиною четвертою статті 48 КАС України передбачено, що якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
У цій справі позивач дії/бездіяльність/рішення Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” не оскаржує. При цьому у відповіді на відзив позивач наполягає, що належним відповідачем у справі є Державне агентство лісових ресурсів України, яким, на думку позивача, було допущено бездіяльність щодо не прийняття належного, законного рішення за розглядом заяви ОСОБА_1 від 26.01.2026 року.
Суд звертає увагу, що вказані норми (ст.ст. 9, 48 КАС України) встановлюють право суду, а не його обов`язок, щодо залучення іншої особи у якості другого відповідача, а тому, враховуючи той факт, що позивач фактично наполягав на пред`явлені позовних вимог саме до Державного агентства лісових ресурсів України, суд відповідно до положень статті 9 КАС України розглядає цю справу в межах позовних вимог із самостійно визначеним позивачем колом учасників справи. 
Інші доводи сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з розглядом цієї справи відсутні, отже розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державного агентства лісових ресурсів України (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9-А, код ЄДРПОУ 37507901), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі,9 А, код ЄДРПОУ 44768034), Дніпропетровська обласна державна адміністрація (49000 Дніпропетровська область м. Дніпро вул. О. Поля, 1, код ЄДРПОУ 00022467) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити. 
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса