МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 211/4466/25 
Провадження № 2/210/305/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
28 серпня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Скотар Р.Є.
за участю секретаря Колос Д.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Павленко В.В.,
представника відповідача Сілкіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Кривий Ріг матеріали цивільної справи за позовом адвоката Павленко Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 . Батько позивача ОСОБА_3 , мати – ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , після чого мати позивача уклала шлюб з ОСОБА_5 . З того часу позивач разом із матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_5 стали проживати як одна сім`я у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 народилася відповідач ОСОБА_2 , яка також спільно проживала з останніми до 1980 року, доки не вийшла заміж та не змінила місце проживання.04.09.1992 року ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 вмирає ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на частку у спільному сумісному майні. Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 успадкували в рівних частках після померлої ОСОБА_7 по частині квартири та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті дружини ОСОБА_5 систематично вживав алкогольні напої, що в свою чергу спричинило ряд хронічних захворювань. Увесь цей час із ОСОБА_5 була поруч лише позивач, вона піклувалася про нього, доглядала за ним, сплачувала комунальні послуги, робила все те, що було необхідним для його буття.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на частини квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого позивач та відповідач звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом та після заведення спадкової справи № 99/2024 позивач отримала відмову із відповідними роз`ясненнями щодо отримання спадщини. На підставі вищевказаного позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Враховуючи викладене просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; Надати спадкоємиці четвертої черги за законом ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємицею першої черги за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рух по справі
Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року відкрито по справі загальне позовне провадження (а.с.190).
Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Сілкіної Марини Володимирівни про витребування доказів – задоволено. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір щомісячного пенсійного забезпечення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період часу з 01 вересня 2019 року до 28 вересня 2024 року; витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір щомісячного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за період часу з 01 вересня 2019 року до 28 вересня 2024 року; витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію про те, хто отримав допомогу на поховання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ; витребувано від Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради інформацію про те, чи була призначена/виплачена житлова субсидія за адресою: АДРЕСА_1 , якщо так, то на які види послуг та кому було призначено/виплачено субсидію, за період часу з 01 вересня 2019 року до 28 вересня 2024 року (а.с. 197-198).
На виконання ухвали суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 04.11.2025 року надано довідку про розмір щомісячного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 (а.с.211-215).
Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року справу призначено до судового розгляду (а.с.222-223).
Аргументи учасників справи
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Враховуючи, що на момент смерті вітчима з ним проживала.
Представник позивача ОСОБА_8 позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні присутня не була, скориставшись правом представництва.
Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Третя особа Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. в судовому засіданні присутня не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань до суду не надала.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_1 , батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21.11.1955 року (а.с.12).
25 листопада 1958 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, після укладення шлюбу дружина взяла прізвище ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.11.1958 року (а.с.13).
Відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4357 від 16.10.1992 року ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).
Згідно довідки з домової книги про склад сім`ї, засвідченої керівником житлово-експлуатаційної організації, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 (а.с.16).13 листопада 2006 року
Відповідно до довідки ТОВ «НОВА-КОМ» від 18.01.2006 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 (а.с.17).
ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_7 , актовий запис № 1150, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 13.11.2006 року (а.с.18).
Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.07.2007 року, виданого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О. ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 і була подружжям ОСОБА_5 належить право власності на частку у спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу (а.с.29).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2007 року, виданого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О. спадкоємцем частини майна ОСОБА_7 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 є її донька ОСОБА_1 (а.с.30).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2007 року, виданого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О. спадкоємцем частини майна ОСОБА_7 , квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 є її чоловік ОСОБА_5 (а.с.31).
Згідно витягу з реєстру Криворізької територіальної громади від 21.02.2025 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.1976 року (а.с.11).
Згідно відомостей з реєстру Криворізької територіальної громади від 21.02.2025 року № 2105 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.19).
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть НОМЕР_5 від 28 вересня 2024 року, видане Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1981 (а.с. 20).
Згідно Акту про фактичне проживання особи від 19.04.2025 року, за підписами сусідів за адресою: АДРЕСА_2 – за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 1958 року по 13.11.2006 року ОСОБА_1 разом зі своїм вітчимом ОСОБА_5 постійно, безперервно однією сім`єю та вели спільний побут. Після смерті ОСОБА_5 в даній квартирі проживає ОСОБА_1 яка здійснює догляд та утримання квартири (а.с.21).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон Відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 415911247 від 03.03.2025 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).
Згідно висновку № 194 від 30.05.2024 року про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 потребує денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома, отримання соціальної допомоги (а.с.33).
Згідно товарних чеків, наданих позивачем до матеріалів справи та виписок по картці за період з 25.08.2024 року по 25.09.2024 року ОСОБА_1 купувала ліки та пелюшки (а.с. 44-74, 75-120). 
Позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.132, 139).
Відповідно до листа приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Черник О.П. від 25.02.2025 року № 29/02-14 померлий ОСОБА_5 заповіту на ім`я ОСОБА_1 не складав, для спадкування за законом необхідно надати документи родинних відносин, докази проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, договір або рішення суду про зміну черговості спадкування (а.с.23). 
Згідно інформаційної довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.10.2025 року ОСОБА_1 було виплачено у жовтні 2024 року допомогу на поховання ОСОБА_5 у розмірі двомісячної пенсії відповідно до ст. 53 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.211-213).
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що знайомий з позивачем з 1983 року, ОСОБА_12 мешкала за батьками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , батько рік був лежачий, позивач його доглядала. Про наявність сестри не знав. 
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила, що є другом родини ОСОБА_16 більше 30 років. Позивач на момент смерті діда була в Києві, спільного бюджету позивач із померлим не мали, кожен купляв сам собі. Також зазначила, що до діда приходили соціальні працівники, яким платив ОСОБА_13 . Дідусь розповідав, що жили із ОСОБА_17 як кішка з собакою.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні зазначив, що є онуком померлого, в 2019 році сталося ДТП, дідуся збив автомобіль, відвіз його до матері для догляду. Також зазначив, що спільно дід з позивачем не проживав, вимушено жили разом, спільний побут не веди, у дідуся були власні фінанси. Постійного догляду дідусь потребував перед смертю, доглядали його всі разом, наймали соціальних працівників.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні зазначив, що є онуком померлого дідуся, який мешкав з позивачем, однак у кожного з них був свій бюджет. Дідусь з моменту ДТП потребував догляду, доглядали всі: мати, брат, тітка ОСОБА_17 та приходила соціальна працівниця. Коли організовували поховання тітка була в Києві.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Щодо вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 протягом тривалого часу були зареєстровані та фактично проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас проживання позивача у цій квартирі мало самостійну правову підставу, оскільки після смерті матері — ОСОБА_7 — вона успадкувала 1/4 частку у праві власності на зазначену квартиру, тоді як ОСОБА_5 належала інша її частина. Тому саме по собі спільне користування співвласниками одним житловим приміщенням не свідчить про існування між ними сімейних відносин.
Акт про фактичне проживання особи від 19 квітня 2025 року, складений уже після смерті ОСОБА_5 , також не є достатнім доказом заявлених позивачем обставин. Зміст цього акта зводиться до загального твердження про спільне проживання позивача з вітчимом, при цьому наведений у ньому період спільного проживання — з 1958 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 — не охоплює п`ятирічного періоду, який безпосередньо передував відкриттю спадщини ІНФОРМАЦІЯ_7 . Конкретних відомостей про джерела формування та порядок використання спільного бюджету, спільні витрати, харчування, придбання майна або інші обставини ведення спільного сімейного побуту в акті не зазначено.
Показання свідка ОСОБА_11 підтверджують проживання позивача та спадкодавця в одній квартирі, а також надання позивачем певної допомоги ОСОБА_5 . Однак свідок не повідомила конкретних обставин щодо ведення ними спільного господарства та бюджету, участі кожного у спільних витратах, придбання майна для спільного користування чи існування між ними взаємних прав та обов`язків як членів сім`ї.
Натомість свідок ОСОБА_15 , яка тривалий час була знайома з родиною позивача, пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільного бюджету не мали, кожен із них самостійно купував необхідні для себе речі, а їхні особисті стосунки були конфліктними. За ОСОБА_5 здійснювали догляд також соціальні працівники.
Свідок ОСОБА_18 також зазначив, що позивач і спадкодавець були вимушені мешкати в одній квартирі, однак спільного побуту не вели, мали окремі кошти, а допомогу спадкодавцеві у період, коли він потребував догляду, надавали різні члени родини та соціальні працівники.
Свідок ОСОБА_19 підтвердив, що позивач і ОСОБА_5 проживали в одному житловому приміщенні, проте кожен із них мав власний бюджет. Догляд за спадкодавцем здійснювали декілька родичів, у тому числі мати та брат свідка, позивач, а також соціальний працівник.
Оцінюючи показання свідків у сукупності з письмовими доказами, суд доходить висновку, що вони підтверджують фактичне перебування позивача та спадкодавця в одному житловому приміщенні й надання позивачем певної побутової допомоги в окремий період. Водночас ці докази не підтверджують існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відносин, які за своїм змістом відповідали б ознакам сім`ї.
Отже, позивач довела обставину проживання з ОСОБА_5 за однією адресою, проте не довела, що протягом п`яти років, які безпосередньо передували відкриттю спадщини, вони були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю у розумінні частини другої статті 3 СК України та статті 1264 ЦК України.
Тому підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини суд не вбачає.
Щодо вимог позивача про зміну черговості спадкування суд зазначає наступне.
Вимоги позивача про надання спадкоємиці четвертої черги за законом ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємицею першої черги за законом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є похідними від вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідним є встановлення всіх наведених обставин у сукупності. Сам факт надання спадкодавцеві окремої побутової допомоги або здійснення догляду протягом певного часу не є достатньою підставою для зміни черговості спадкування.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 червня 2025 року у справі № 203/676/21.
З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним є стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
З наданого медичного висновку № 194 від 30 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 мав порушення функцій організму, через які не міг самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребував денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома та отримання соціальної допомоги.
Зазначений медичний документ у сукупності з показаннями свідків дає підстави вважати доведеним, що принаймні в останні місяці життя ОСОБА_5 через стан здоров`я потребував стороннього догляду та допомоги.
Разом із тим перебування спадкодавця у безпорадному стані є лише однією з обов`язкових умов застосування частини другої статті 1259 ЦК України і саме по собі не надає спадкоємцю наступної черги права спадкувати разом зі спадкоємцем першої черги.
Надані позивачем товарні чеки та виписки за платіжною карткою охоплюють переважно період із 25 серпня до 25 вересня 2024 року, тобто близько одного місяця безпосередньо перед смертю спадкодавця. Такі докази не підтверджують матеріального забезпечення ОСОБА_5 позивачем протягом тривалого часу. Крім того, самі по собі чеки на придбання лікарських засобів та побутових товарів не дають можливості достовірно встановити, що всі зазначені у них товари були придбані саме для ОСОБА_5 , виключно за власні кошти позивача та без подальшого відшкодування їх вартості.
Доказів систематичного фінансування позивачем витрат спадкодавця на харчування, лікування, оплату житлово-комунальних послуг або задоволення інших життєвих потреб упродовж тривалого періоду матеріали справи не містять.
Відомості органу Пенсійного фонду України свідчать, що як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_1 отримували пенсійні виплати. Однак позивачем не доведено, що коштів спадкодавця було недостатньо для задоволення його потреб і що відповідні витрати протягом тривалого часу фактично здійснювалися саме за рахунок її власних коштів.
Виплата позивачеві після смерті ОСОБА_5 допомоги на його поховання в розмірі двомісячної пенсії підтверджує здійснення нею дій, пов`язаних із похованням спадкодавця, проте не доводить його матеріального забезпечення за життя і не може бути підставою для зміни черговості спадкування.
Також показання свідків не підтверджують, що необхідний спадкодавцеві догляд і допомогу тривалий час самостійно або переважно забезпечувала саме позивач. Навпаки, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, що догляд за ОСОБА_5 здійснювали різні члени родини та соціальні працівники. Свідок ОСОБА_15 також підтвердила відвідування спадкодавця соціальними працівниками.
Суд не заперечує, що ОСОБА_1 , проживаючи в одному приміщенні зі спадкодавцем, могла допомагати йому в побуті, придбавати окремі лікарські засоби й предмети догляду. Проте звичайне надання допомоги літній хворій особі, з якою позивач тривалий час проживала в одному житлі, за відсутності належних доказів систематичного матеріального забезпечення та надання всього необхідного догляду протягом тривалого часу не утворює передбаченої частиною другою статті 1259 ЦК України сукупності юридичних фактів.
Таким чином, позивачем не доведено, що вона протягом тривалого часу опікувалася ОСОБА_5 , систематично матеріально забезпечувала його за рахунок власних коштів та надавала йому іншу необхідну допомогу в обсязі, який разом із безпорадним станом спадкодавця давав би підстави для зміни встановленої законом черговості спадкування.
Крім того, оскільки не доведено факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, позивач не довела набуття нею статусу спадкоємця четвертої черги за законом, що є самостійною перешкодою для застосування до спірних правовідносин частини другої статті 1259 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5 , у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, а отже є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України.
У постанові від 25 червня 2025 року у справі № 203/676/21 Верховний Суд зазначив, що за відсутності встановлених законом підстав для зміни черговості спадкування задоволення окремої вимоги про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не призведе до захисту спадкових прав позивача, якщо наявні спадкоємці тієї черги, яка закликається до спадкування.
Ураховуючи наведене, оцінивши надані сторонами докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що позивач не довела обставин, з якими статті 1259, 1264 ЦК України пов`язують можливість набуття права на спадкування у четверту чергу та зміни черговості одержання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та надання їй права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги задоволенню не підлягають.
Щодо судових витрат
Пунктом 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, ст. 1241, 1258, 1261, 1265, 1268-1270 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову адвоката Павленко Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості спадкування за законом - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення суду складено та підписано 07 вересня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , р.н.о.к.п.п. ( АДРЕСА_5 );
- третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна(50074, м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, 19/119).

Суддя: Р. Є. Скотар