СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року м. Харків Справа № 917/155/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.
за участю представників сторін:
позивача – Андрєєв О.І.
відповідача – Гайдак О.В.
розглянувши апеляційну скаргу ТОВ “СЕРІОС СНЕК” (вх.№1665П/1) на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26 (ухвалене у приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Пушком І.І.)
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “КРІСТАЛ М ГРУП” (адреса 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Італійська, 36, офіс 306, код ЄДРПОУ 43008296)
до Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕРІОС СНЕК” (адреса: Україна, 36010, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Овочева, будинок 7А, ЄДРПОУ 44307498)
про стягнення 7 200 831,96 грн за договором поставки № 0512-25 від 05.12.2025

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КРІСТАЛ М ГРУП” про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/155/26 задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕРІОС СНЕК” (адреса: Україна, 36010, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Овочева, будинок 7А, ЄДРПОУ 44307498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРІСТАЛ М ГРУП” (адреса 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Італійська, 36, офіс 306, код ЄДРПОУ 43008296) – 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТОВ “СЕРІОС СНЕК” звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/155/26.
В обґрунтування вимоги про скасування додаткового рішення, апелянт зазначив, що суд першої інстанції  не взято до уваги те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України, позивачем не надано детального опису робіт, який би містив відомості щодо конкретних процесуальних дій адвоката, часу, витраченого на їх виконання, та вартості кожної окремої послуги.
Крім того, як зазначає апелянт, умовами договору про надання правничої допомоги № 02-02/26 від 02.02.2026 передбачено оформлення результатів надання послуг шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Проте такий акт до матеріалів справи не подано.
Надані позивачем договір про надання правничої допомоги та рахунок- фактура, на думку апелянта, самі по собі не підтверджують фактичного надання послуг у заявленому обсязі та не можуть свідчити про реальність і необхідність витрат у розумінні статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, апелянт вважає, що за відсутності детального опису робіт та акту приймання-передачі послуг суд першої інстанції не міг перевірити фактичний обсяг виконаних адвокатом робіт, співмірність заявленої суми зі складністю справи та обґрунтованість витрат у заявленому розмірі 50 000,00 грн.
Також, згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем мали бути подані всі докази що підтверджують розмір судових витрат, які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як стверджує апелянт, він звертав увагу на те, в порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем до закінчення судових дебатів у справі не подано доказів, які б могли в достатній мірі підтвердити розмір судових витрат, адже такими доказами є акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис робіт.
За таких обставин, на думку апелянта, висновок суду про наявність підстав для стягнення з ТОВ «СЕРІОС СНЕК» 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу є передчасним, оскільки зроблений без належного дослідження всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “СЕРІОС СНЕК” (вх.№1665П/1) на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26. Призначено справу до розгляду на 01.09.2026.

Відповідач 12.08.2026, тобто в межах установленого законом строку, через систему “Електронний суд” надіслав до Східного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без змін додаткове рішення у даній справі, а апеляційну скаргу – без задоволення.

В судове засідання 01.09.2026 з`явились представники сторін та надали пояснення по справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційні скарзі та відзиві на них доводи сторін, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.1, 2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем був заявлений попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. 
На підтвердження надання адвокатських послуг, заявником надано копію договору про надання правничої допомоги № 02-02/26 від 02.02.2026, копію рахунку-фактури № 1 від 03.02.2026, копію ордеру серії ВН № 1654429 від 02.02.2026, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України станом на 03.02.2026.
Надані документи були досліджені судом першої інстанції та визнані належними доказами понесених позивачем витрат на правничу допомогу, з урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом п. 1 ч. 2 статті 126, ч. 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 30.08.23 у справі № 911/3586/21 викладено висновок про те, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Як свідчать матеріали справи, 02.02.2026 між Адвокатським бюро «Андрєєва Олексія» та ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” укладено договір про надання правничої допомоги № 02-02/26.
Відповідно до п.1.1 договору, Клієнт доручає, а адвокатське бюро зобов`язується здійснювати в інтересах Клієнта такі дії:
Складення, підписання та подання від імені Клієнта документів, заяв та клопотань по суті справи, заяв з процесуальних питань, в тому числі, але не виключно адвокатських запитів, позовних заяв (зустрічних), апеляційних та касаційних скарг, заперечень, пов`язаних з наданням правової допомоги визначеної у п. 1.1 даного Договору у будь-яких судах.
Відповідно до п. 3.1. договору вартість послуг Адвокатського бюро за цим Договором орієнтовно складає 50 000,00 грн., за подання позовної заяви, яку клієнт зобов`язаний сплатити протягом трьох днів з моменту отримання рахунку, у якому зазначено перелік послуг з надання правової допомоги та їх вартість.
Відповідно до 3.2 договору за результатами розгляду справи та отриманням Адвокатським бюро та/або Клієнтом рішення суду, Адвокатське бюро направляє Клієнту Акт приймання-передачі Послуг (далі - Акт).
Як вбачається з матеріалів справи, в рахунку-фактурі № 1 від 03.02.2026 наведений детальний опис здійсненої адвокатом роботи на виконання умов Договору від 02.02.2026 про надання правничої допомоги № 02-02/26, кількості витрачених годин та вартості вказаної роботи. Згідно з вказаним рахунком адвокатом надано, правничу допомогу у цій справі вартістю 50 000,00 грн.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Як вбачається з матеріалів справи, в п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги від 02.02.2026 визначена у фіксованому розмірі вартість послуг адвоката, яка відповідає вартості, вказаній в рахунку-фактурі від 03.02.2026.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність в матеріалах справи акту приймання-передачі послуг не спростовує фактичне надання послуг, визначених в рахунку-фактурі від 03.02.2026 №1, за змістом якого вказано детальний опис здійсненої адвокатом роботи на виконання умов Договору від 02.02.2026 про надання правничої допомоги № 02-02/26, кількості витрачених годин та вартості вказаної роботи. Згідно з вказаним рахунком адвокатом надано, правничу допомогу у цій справі вартістю 50 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що факт надання послуг, наведених у рахунку-фактурі, виконаних адвокатом при розгляді даної справи в суді першої інстанції підтверджується матеріалами справи.
Разом з цим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (зокрема - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору), може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подані заперечення щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи (вх. № 8024 від 10.06.2026), в яких він посилається, зокрема на те, що на його думку з п. 3.1. Договору вбачається певна невизначеність щодо ціни договору, тому фактична вартість послуг мала бути конкретизована додатково; відповідач не погоджується з визначеною представником позивача кількістю часу, а саме 16 годин на підготовку позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення, які на його думку є типовими; відповідач вважає, що позивачем не наданий детальний опис робіт адвоката, а за відсутності акту приймання-передачі послуг неможливо перевірити фактичний обсяг виконаних адвокатом робіт.
При цьому зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи складність справи, зважаючи на критерії розумності, співмірності та реальності понесених стороною витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу не є співмірною вищенаведеним критеріям, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.
Так, колегія суддів погоджується із доводом апелянта в апеляційній скарзі про те, що визначена представником позивача кількість часу, а саме 16 годин на підготовку позовної заяви, не відповідає критеріям реальності та необхідності, оскільки є типовою, містить переважно виклад фактичних обставин справи, перелік видаткових накладних, арифметичний розрахунок заборгованості та стандартні посилання на норми ЦК України та ГПК України.
Крім того, колегія суддів зазначає, що рахунку-фактурі не зазначено про складення представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки ця заява була вперше викладена у тексті позовної заяви.
Таким чином, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського доходить висновку, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, за рахунок відповідача мають бути відшкодовані витрати позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 30 000,00 грн, які колегія суддів розцінює достатніми, обґрунтованими та об`єктивно не завищеними. В решті вимог позивача (20 000,00 грн) слід відмовити з підстав, викладених вище.
Оцінюючи аргументи апеляційної скарги в іншій частині, колегія суддів зазначає про їх безпідставність. 
Так, безпідставними є доводи апелянта про те, що позивачем до закінчення судових дебатів у справі не подано доказів, які б могли в достатній мірі підтвердити розмір судових витрат, адже такими доказами є акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис робіт, оскільки, як вже було зазначено вище договором про надання правничої допомоги від 02.02.2026 визначена у фіксованому розмірі вартість послуг адвоката, а в рахунку-фактурі від 03.02.2026 №1 зазначено детальний опис здійсненої адвокатом роботи на виконання умов Договору від 02.02.2026. Крім того, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
Отже, з урахуванням матеріалів справи, а також наведених вище норм чинного законодавства та практики Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів зазначає, що оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає зміні із викладенням його резолютивної частини в наступній редакції: «Заяву ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/155/26 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕРІОС СНЕК” (адреса: Україна, 36010, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Овочева, будинок 7А, ЄДРПОУ 44307498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРІСТАЛ М ГРУП” (адреса 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Італійська, 36, офіс 306, код ЄДРПОУ 43008296) – 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В решті вимог заяви ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” - відмовити.»
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ “СЕРІОС СНЕК” (вх.№1665П/1) на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26 задовольнити частково. 
Додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2026 у справі № 917/155/26 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
«Заяву ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/155/26 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СЕРІОС СНЕК” (адреса: Україна, 36010, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Овочева, будинок 7А, ЄДРПОУ 44307498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРІСТАЛ М ГРУП” (адреса 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Італійська, 36, офіс 306, код ЄДРПОУ 43008296) – 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В решті вимог заяви ТОВ “КРІСТАЛ М ГРУП” - відмовити.».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 07.09.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий 

Суддя І.А. Шутенко