ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р.  м. Київ Справа №911/191/26 

За позовом Виконавчого комітету Бориспільської міської ради (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72)
до Приватного підприємства «КОНТРАСТ» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 1-Б)
про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафу
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Представники сторін:
від позивача: Лосінець Д.Ф.
від відповідача: не з`явився
Обставини справи:
У січні 2026 Виконавчий комітет Бориспільської міської ради (позивач) звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Приватного підприємства «КОНТРАСТ» (відповідач), в якій просив суд зобов`язати відповідача повернути позивачу 32590 літрів дизельного пального, 7760 літрів бензину А-92 та стягнути з відповідача на користь позивача 74631,90 грн штрафу за неповернення нафтопродуктів.
Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем як зберігачем своїх зобов`язань з повернення позивачу нафтопродуктів, а саме 32590 літрів дизельного пального та 7760 літрів бензину А-92 у зв`язку із закінченням 31.12.2025 строку дії укладеного між сторонами договору зберігання та відпуску нафтопродуктів від 14.12.2022.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.02.2026 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №911/191/26 за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи процесуальні строки для реалізації ними їхніх процесуальних прав на подання заяв по суті справи, підготовче засідання призначено на 11.03.2026. Ухвала суду від 11.02.2026 про відкриття провадження у справі доставлена позивачу та відповідачу в їхні електронні кабінети ЄСІТС. 
У підготовче засідання 11.03.2026 з`явився представник позивача, не з`явився відповідач, протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 01.04.2026. Про відкладення підготовчого засідання відповідача повідомлено ухвалою суду від 11.03.2026.
У підготовче засідання 01.04.2026 з`явився представник позивача, відповідач у підготовче засідання повторно не з`явився, відзив на позов у визначений строк не подав, клопотань про відкладення підготовчого засідання не заявляв. За наслідками з`ясування в підготовчому засіданні питання про можливість закриття підготовчого провадження суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.04.2026. Про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду відповідача, який не з`явився в підготовче засідання, повідомлено ухвалою суду від 01.04.2026.
В судове засідання 29.04.2026 сторони не з`явились, ухвалою суду від 29.04.2026 судове засідання було відкладено на 27.05.2026. Ухвала суду від 29.04.2026 про відкладення судового засідання доставлена сторонам в їхні електронні кабінети ЄСІТС.
В судове засідання 27.05.2026 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про поважні причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. За вказаних обставин неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи відповідно до частини 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до частини 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Враховуючи викладене, суд розглянув цю справу за наявними матеріалами за відсутності відповідача.
За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів у судовому засіданні 27.05.2026 після перерви судом оголошено вступну та резолютивну частини цього рішення суду у справі №911/191/26.
Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, та оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд
встановив:
14.12.2022 між Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради (далі - позивач, Виконком) в якості поклажодавця та приватним підприємством «КОНТРАСТ» (далі – відповідач, Підприємство) в якості зберігача був укладений договір зберігання та відпуску нафтопродуктів, надалі - договір. Копія цього договору від 14.12.2022 міститься в матеріалах цієї справи №911/191/26.
Згідно з пунктом 1.1 цього договору Виконком-Поклажодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором та актом прийому-передачі, передає, а Підприємство-Зберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього договору та проводить відпуск нафтопродуктів, а саме 
- паливо дизельне в кількості 46000 літрів на загальну суму 2484000,00 грн, 
- та бензин А-92 в кількості 9000 літрів на загальну суму 432000,00 грн. 
Згідно з підпунктом 1.3 цього договору для відпуску майна Поклажодавець надає лист про відпуск палива з описом виду палива, кількості палива в якому є потреба, спосіб відвантаження (талони чи наливом), Зберігачеві. У випадку наливу Зберігач заправляє бензовоз та надає товарно-транспортну накладну на майно, що відпускається. Поклажодавець готує акт прийому-передачі майна від Зберігача до Поклажодавця, який підписується обома сторонами. 
Пунктом 2.1.4 цього договору визначено, що Зберігач зобов`язується повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього.
Відповідно до пункту 4.3. цього договору у випадку неповернення майна Поклажодавцеві за першою вимогою Зберігач повинен виплати Поклажодавцеві штраф у розмірі 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки. Розмір штрафу прямо погоджений сторонами у договорі, є способом забезпечення виконання зобов`язання та застосовується до суб`єктів господарювання, які діють на власний ризик.
Підпунктом 6.2 пункту 6 цього договору визначено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 6.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2025 або в односторонньому порядку за усною пропозицією однієї сторони та усною згодою другої сторони. 
Наявним у цій справі актом прийому-передачі товару на зберігання згідно з договором від 14.12.2022 (копія в матеріалах справи) підтверджується, що на підставі договору від 14.12.2022 Виконком-поклажодавець передав на зберігання товар (майно), а Підприємство-зберігач прийняло на зберігання з правом використання-відпуску цей товар, а саме: бензин А-92 кількістю 9000 л на суму 432000,00 грн та паливо дизельне кількістю 46000 л на суму 2484000,00 грн.
Відтак загальна кількість палива, яка була передана за актом прийому-передачі станом на 14.12.2022, становила 55000 л на загальну вартість 2916000,00 грн. Право власності позивача на зазначене паливо підтверджується видатковою накладною №1615 від 14.12.2022 (копія в матеріалах справи). 
Листом від 17.11.2025 Виконком-Поклажодавець повідомив Підприємство-Зберігача про повернення Поклажодавцем паливних талонів на зберігання для подальшого відвантаження комунальним підприємствам палива, а саме: бензин А-92 (талони) в кількості 2360 літрів, бензин А-95 (талони) в кількості 415 літрів та дизельне паливо (талони) в кількості 6100 літрів. Також цим листом Виконком просив Підприємство здійснити відвантаження палива згідно з товарно-транспортними накладними.
Складеними між Виконкомом-поклажодавцем та Підприємством-зберігачем товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №214 від 28.11.2025 та №219 від 10.12.2025 підтверджується відпуск Підприємством-зберігачем дизельного пального загальним об`ємом 5180 л.
Відтак, Підприємство-зберігач не в повному обсязі виконало взяте за договором зобов`язання щодо видачі (повернення) Виконкому-поклажодавцю нафтопродуктів за першою вимогою останнього, об`єм яких був визначений в листі Виконкому від 17.11.2025. 
24.12.2025 листом №11.1-12-14-6599/2025 Виконком повідомив Підприємству про наближення терміну закінчення дії (31.12.2025) договору зберігання від 14.12.2022 та просив Підприємство-зберігача виконати умови цього договору та відвантажити залишок нафтопродуктів, а саме 33590 літрів дизельного палива та 8360 літрів бензину А-92.
Звертаючись в січні 2026 до Господарського суду Київської області з цим позовом до Підприємства про зобов`язання повернути нафтопродукти та стягнення 74631,90 грн штрафу за неповернення нафтопродуктів, Виконком посилається на те, що станом на дату пред`явлення цього позову Підприємство-зберігач не повернуло нафтопродукти в кількості 32590 літрів дизельного палива та 7760 літрів бензину А-92, в той час як строк дії договору закінчився 31.12.2025.
Відповідач (Підприємство-зберігач) правом на подання відзиву на позов у цій справі не скористався. 
Згідно з загальнодоступними даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Приватного підприємства «КОНТРАСТ» (відповідача) на момент розгляду судом цієї справи є: 08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 1-Б.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими та електронними доказами, суд виходить з того, що між сторонами на підставі договору зберігання та відпуску нафтопродуктів від 14.12.2022 (тут і далі – договір) виникли майнові правовідносини за договором зберігання, який є різновидом договору про надання послуг.
Так, відповідно до ст.901 Глави 63 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.
Відповідно до ст.937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. 
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Суд зазначає, що наявними у справі доказами, які не спростовані відповідачем, підтверджується факт передачі на підставі договору від 14.12.2022 Виконкомом-поклажодавцем Підприємству-зберігачу на зберігання товару (майна), а саме бензину А-92 кількістю 9000 л на суму 432000,00 грн та паливо дизельне кількістю 46000 л на суму 2484000,00 грн.
При цьому відповідачем також не спростовані доводи позивача та наявні докази, з яких вбачається, що залишок неповернутих нафтопродуктів відповідачем позивачу станом на дату пред`явлення цього позову становив 32 590 літрів дизельного палива та 7760 літрів бензину А-92, в той час як строк дії договору закінчився 31.12.2025. 
Отже, цей залишок нафтопродуктів, враховуючи лист Виконкому від 24.12.2025 №11.1-12-14-6599/2025, у якому останній повідомляв про закінчення 31.12.2025 дії договору зберігання та просив Підприємство-зберігача виконати умови цього договору та відвантажити залишок нафтопродуктів, Підприємство-зберігач було зобов`язано повернути Виконкому-зберігачу в строк до 31.12.2025, враховуючи, що пунктом 2.1.4 укладеного сторонами договору зберігання було визначено, що Зберігач зобов`язується повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього. 
Суд зазначає, що відповідно до статей 13 та 14 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності судочинства. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як вказувала при цьому Велика Палата Верховного Суду (постанова від 21.06.2023 у справі №916/3027/21), покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс.
Відповідач факту виникнення у нього зобов`язання з повернення позивачу залишку нафтопродуктів за договором зберігання не спростував, доказів належного виконання зобов`язання з повернення в строк до 31.12.2025 залишку нафтопродуктів в кількості 32590 літрів дизельного палива та 7760 літрів бензину А-92, враховуючи лист позивача-поклажодавця від 24.12.2025 №11.1-12-14-6599/2025, не надав.
Отже, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав (порушив) зобов`язання з повернення позивачу залишку нафтопродуктів в кількості 32590 літрів дизельного палива та 7760 літрів бензину А-92, яке виникло з договору від 14.12.2022, чим порушив майнові права позивача.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Частиною 1 ст.16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відповідно до пункту 5 частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України примусове виконання обов`язку в натурі.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути позивачу 32590 літрів дизельного пального та 7760 літрів бензину А-92 підлягають задоволенню, оскільки є правомірними та обґрунтованими, позивачем доведені та відповідачем не спростовані. 
Щодо вимоги позивача про стягнення 74631,90 грн штрафу за неповернення нафтопродуктів, то суд зазначає, що залишок нафтопродуктів, що не були повернуті відповідачем позивачу, складає 32590 літрів дизельного пального на загальну суму 1759860,00 грн та 7760 літрів бензину А-92 на загальну суму 372480,00 грн, загальна вартість неповернутих нафтопродуктів становить 2132340,00 грн.
Умовами пункту 4.3 договору визначено, що у випадку неповернення майна Поклажодавцеві за першою вимогою Зберігач повинен виплати Поклажодавцеві штраф у розмірі 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки. 
Позивачем нарахований штраф за неповернення залишку нафтопродуктів за період з 08.01.2026 по 14.01.2026 в сумі 74631,90 грн із розрахунку 10661,70 грн за кожен день затримки повернення нафтопродуктів, що відповідає 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки (0,5% х 2132340,00 грн = 10661,70 грн).
За приписами ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Факт невиконання відповідачем з 01.01.2025 зобов`язання з повернення позивачу 32590 літрів дизельного пального на загальну суму 1759860,00 грн та 7760 літрів бензину А-92 на загальну суму 372480,00 грн підтверджується наявними у справі доказами, які відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим позивач поряд із правом вимагати повернення майна має право також на стягнення з відповідача штрафу, як це передбачено вищевказаними умовами договору та нормами законодавства. 
Перевіряючи розрахунок позивача щодо нарахування 74631,90 грн штрафу за період прострочення 08.01.2026 по 14.01.2026, суд зазначає, що вказані розрахунок штрафу відповідає обставинам справи та вищенаведеним правовим нормам, у зв`язку з чим вимога позивача в цій частині також підлягає задоволенню судом. 
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог Виконкому до Підприємства у цій справі про зобов`язання повернути 32590 літрів дизельного пального та 7760 літрів бензину А-92 та стягнення 74631,90 грн штрафу.
Позивачем за подання позову сплачений судовий збір в сумі 31985,10 грн відповідно до платіжної інструкції №6 від 20.10.2026, в той час як розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання цього позову, становить 26483,66 грн, що відповідає розміру судового збору за ставкою 1,5% від ціни позову із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір»: (1759860+372480 + 74631,90) х 0,015 х 0,8 = 26483,66.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір в сумі 26483,66 грн за подання позову відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.
Водночас позивач не позбавлений заявити клопотання в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» про повернення йому надміру сплаченого судового збору в сумі 5501,44 грн (31985,10 - 26483,66 = 5501,44) у цій справі.
Керуючись ст.2, 4-9, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Позовні вимоги Виконавчого комітету Бориспільської міської ради до Приватного підприємства «КОНТРАСТ» про зобов`язання повернути 32590 літрів дизельного пального та 7760 літрів бензину А-92 та стягнення 74631,90 грн штрафу задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Приватне підприємство «КОНТРАСТ» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 1-Б, код ЄДРПОУ 13706055) повернути Виконавчому комітету Бориспільської міської ради (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72, код ЄДРПОУ 33003375) 32590 (тридцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто) літрів дизельного пального та 7760 (сім тисяч сімсот шістдесят) літрів бензину А-92 згідно з договором зберігання та відпуску нафтопродуктів від 14.12.2022.
3. Стягнути з Приватного підприємства «КОНТРАСТ» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 1-Б, код ЄДРПОУ 13706055) на користь Виконавчого комітету Бориспільської міської ради (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72, код ЄДРПОУ 33003375) 74631 (сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять одну) грн 90 коп. штрафу та 26483 (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн 66 коп. витрат по сплаті судового збору. 
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2026.

Суддя О.О. Третьякова