ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 р. 	Справа № 440/12627/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 (суддя: І.Г. Ясиновський, м. Полтава) по справі № 440/12627/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУПФУ в Полтавській області), у якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо вимоги про повернення переплати пенсії в сумі 33701,64 грн., виплаченої ОСОБА_1 за період з 23.06.2022 по 31.05.2023;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області скасувати рішення №1235 від 27.08.2025 про стягнення з позивача переплати пенсії в сумі 33701,64 грн..
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, перебуває на обліку в ГУПФУ в Полтавській області та отримує пенсію. Вважає, що відповідачем протиправно прийнято рішення про повернення переплати пенсії в сумі 33701,64 грн., виплаченої позивачу за період з 23.06.2022 по 31.05.2023, оскільки, відповідно до витягу з рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Полтавської обласної клінічної лікарні №251/25/5520В від 23.07.2025, ОСОБА_1 підтверджено встановлення ІІ групи інвалідності з 01.06.2023 по 25.05.2026.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 серпня 2025 року №1235 про утримання надміру виплачених сум пенсії.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що, згідно з витягом Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" №В144 від 16.05.2025, надісланим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18.08.2025, гр. ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 групи на період з 23.06.2022 до 30.06.2023. Рішенням №163750018779 від 25.08.2025 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною групи інвалідності з ІІ на ІІІ, згідно з вищевказаним витягом, внаслідок чого виникла переплата пенсії в розмірі 33701,64 грн. за період з 23.06.2022 по 31.05.2023. Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2025 №1235 відділу з питань відрахувань управління з питань виплат вирішено утримувати переплату з 01.10.2025 щомісячно по 20 % з розміру отримуваної ОСОБА_1 пенсії до повного погашення, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 28.08.2025№1600-0403-8/64089. 
Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку письмового (спрощеного позивного) провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 23.06.2022 по 30.06.2023 як отримувач пенсії по 2 групі інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.06.2022 до довідки серії 12 ААВ №467536, виданої Спеціалізованою фтизіопульмонологічною МСЕК та на підставі заяви від 12.07.2022 (зв.а.с. 15, 61-62).
З 01.06.2023 на підставі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №251/25/5520 від 25.06.2025, згідно з яким, за результатами повторного огляду, ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, продовжено виплату пенсії на період з 01.06.2023 по 31.05.2026.
Згідно з витягом Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" №В144 від 16.05.2025, надісланим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18.08.2025, гр. ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 групи на період з 23.06.2022 до 30.06.2023 (а.с. 64).
Рішенням №163750018779 від 25.08.2025 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною групи інвалідності з ІІ на ІІІ, згідно з вищевказаним витягом, внаслідок чого виникла переплата пенсії в розмірі 33701,64 грн. за період з 23.06.2022 по 31.05.2023 (а.с. 68).
Рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2025 №1235 відділу з питань відрахувань управління з питань виплат вирішено утримувати переплату з 01.10.2025 щомісячно по 20 % з розміру отримуваної ОСОБА_1 пенсії до повного погашення, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 28.08.2025 №1600-0403-8/64089 (зв.а.с.67).
Не погоджуючись з вимогою відповідача про повернення переплати пенсії позивачем, останній звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 серпня 2025 року №1235 про повернення переплати пенсії в сумі 33701,64 грн., виплаченої позивачу за період з 23.06.2022 по 31.05.2023, обравши при цьому спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 серпня 2025 року №1235 про утримання надміру виплачених сум пенсії.
Відмовляючи в задоволенні частини вимог, суд вказав, що позовна заява містить вимогу: "визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо вимоги про повернення переплати пенсії в сумі 33701,64 грн., виплаченої йому за період з 23.06.2022 по 31.05.2023", що є такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Конституції України, з метою надання гарантії всім непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки ухвалено Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), яким визначено:
- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. ( стаття 1 Закону №1788-XII);
- органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. (стаття 101 Закону №1788-XII);
- суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку (стаття 103 Закону №1788-XII).
Відповідно п. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Статтею 103 Закону №1788 передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695 (далі - Порядок).
Згідно з вимогами п.3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону №1788-ХІІ у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.
Зі змісту зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788-ХІІ та Порядку вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Отже, чинним законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування надміру сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто з цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої надмірної сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.
При цьому, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями.
Тобто, умовою настання вказаної відповідальності є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 25.09.2018 у справі № 340/644/15-а сформулював висновок у подібних правовідносинах щодо утримання з пенсіонера коштів Пенсійним фондом, який зводиться до того, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
Аналогічна правова позиція виловлена у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 у справі № 686/26486/14-а та у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 340/644/15-а.
Для цілей застосування ст. 50 Закону № 1058-ІV зловживання пенсіонера є формою умисного протиправного діяння, яке слід доводити відповідними доказами. Тягар доведення зловживання пенсіонера покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, який про це стверджує.
Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Так, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Матеріали справи свідчать, що рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2025 №1235 відділу з питань відрахувань управління з питань виплат вирішено утримувати переплату з 01.10.2025 щомісячно по 20% з розміру отримуваної ОСОБА_1 пенсії до повного погашення (а.с. 71).
Зазначене рішення вмотивоване зміною групи інвалідності, згідно з витягом Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" №В144 від 16.05.2025, яким ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю 3 групи на період з 23.06.2022 до 30.06.2023 (а.с. 64).
Як вбачається з витягу з рішення Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" №В144 від 16.05.2025 (а.с. 20), підставою для зміни групи інвалідності позивача послугувала перевірка обґрунтованості рішень під час оцінювання та/або прийнятих медико- соціальними експертними комісіями, що ініційована постановою слідчого, прокурора, ухвалою слідчого судді стосовно особи, зазначеної постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді із зазначенням наступних реквізитів документа, на підставі якого ініційовано перевірку "кримінальне провадження №62023170010000099 ч.1ст.366, ч.2 ст368, ч.3 ст.364 КК України".
Однак, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Полтавської обласної клінічної лікарні №251/25/5520В від 23.07.2025, ОСОБА_1 підтверджено встановлення ІІ групи інвалідності з 01.06.2023 по 25.05.2026 (а.с. 16-19). Вказане рішення є чинним, жодних доказів в підтвердження скасування такого рішення або визнання його протиправним відповідачем не наведено.
Колегія суддів не вбачає, що пенсійним органом встановлено факт переплати пенсії у зв`язку з поданням ОСОБА_1 недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Спірне рішення відповідача вказаного не містить.
Крім того, відповідачем не наведено жодних аргументів неврахування ним вказаного вище рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Полтавської обласної клінічної лікарні №251/25/5520В від 23.07.2025 ОСОБА_1 , яким підтверджено встановлення ІІ групи інвалідності з 01.06.2023 по 25.05.2026.
Враховуючи наявність чинного рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Полтавської обласної клінічної лікарні №251/25/5520В від 23.07.2025 ОСОБА_1 , яким підтверджено встановлення ІІ групи інвалідності з 01.06.2023 по 25.05.2026, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено, що cума переплати 33701,64 грн. утворилася за період з 23.06.2022 до 30.06.2023 внаслідок зловживань з боку пенсіонера, колегія суддів приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 серпня 2025 року №1235 прийнято з підстав, що не передбачені Порядком №6-4.
Суд апеляційної інстанції вважає, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, необхідно виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
З огляду на те, що в оскаржуваному рішенні відповідача обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його з заявою про призначення пенсії не наведено та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо недостовірності даних вказаної довідки, колегія суддів вважає, що зазначене рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 12 липня 2018 року у справі № 489/1079/17, від 13 червня 2019 року у справі №489/5805/16-а, від 13 листопада 2019 року по справі № №214/6976/16-а (2-а/214/64/17).
Крім того, згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті:
1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;
2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно не підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що для належного та ефективного способу захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 27.08.2025 № 1235.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2025 по справі № 440/12627/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко