УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/6610/25 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія 99 Доповідач Панкеєва В. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,
суддів Григорусь Н.Й.,
Галацевич О.М.,
за участю секретаря Добровольської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/6610/25 за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи - військова частина НОМЕР_1 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою,
за апеляційною скаргою представника Міністерства оборони України - Балтака Дмитра Олеговича
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року,

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про оголошення особи померлою, зазначивши, що є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив службу на посаді стрільця-помічника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 та зник безвісти 26.05.2024, під час виконання бойового завдання в районі н.п. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області Пологівського району, що підтверджено сповіщенням №з/5254, повідомленням Коростенського районного управління поліції від 31.05.2024 та витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024060490000331.
Відповідно до акту службового розслідування та витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 27.09.2025 № 20250927-5839, ОСОБА_2 зник у ході ведення бойових дій під час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії. Територія останнього перебування ОСОБА_2 тривалий час перебуває на лінії розмежування під постійним вогневим контролем та артилерійським обстрілом сил противника, що суттєво знижує шанси на виживання. З моменту зникнення жодної інформації про його поточне місцезнаходження не надходило.
Згідно з Випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 26.09.2025 № 08-11/32304, а також листом військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2025, відомості про потрапляння солдата ОСОБА_2 у полон або перебування в ньому відсутні. Об`єктивний аналіз зазначених обставин дає підстави стверджувати, що ОСОБА_2 загинув. Оголошення особи померлою необхідне для державної реєстрації смерті, оформлення спадкових прав та реалізації інших прав, передбачених законодавством.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд оголосити громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Межирічка Коростенського району Житомирської області, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час та внаслідок ведення бойових дій поблизу населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою задоволено. Оголошено громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Межирічка Коростенського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , військовослужбовця, який зник безвісти 26.05.2024 внаслідок активних бойових дій та скидання боєприпасів з БПЛА в районі н.п. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії Російської Федерації та захисту територіальної цілісності України, в момент виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області.
Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить рішення суду скасувати, а у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції не врахував обов`язковий для застосування правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, відповідно до якого передбачений частиною другою статті 46 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для оголошення особи померлою має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі особи. Разом з тим, згідно з офіційними даними Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, а саме відповідно до чинного Наказу № 376 (який змінив Наказ № 309), активні бойові дії на території населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області, де зник безвісти військовослужбовець, розпочалися 04 березня 2022 року і станом на поточний момент офіційно не завершені. Таким чином, оскільки воєнні дії на вказаній території тривають, передбачений законом строк не закінчився і не сплив ні на дату звернення заявника до суду, ні на момент ухвалення оскаржуваного рішення. За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим є помилковим, а саме звернення із цією заявою є передчасним.
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 07 травня 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 12:30 год 06 серпня 2026 року.
Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно. 
За приписами ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник заявника заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 06.04.1998 (а.с.15 т.1).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.
03.04.2023 ОСОБА_2 був призваний на військову службу, згідно сповіщення №з/5254 від 30.05.2024 зник безвісти 26.05.2024 внаслідок активних бойових дій та скидання боєприпасів з БпЛА в районі н.п. Мала Токмачка Запорізької області (а.с.14, 20-21 т.1).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 27.05.2024 №116 солдат ОСОБА_2 стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого взводу механізованої роти НОМЕР_6 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_7 окремої бригади територіальної оборони, відданий в підпорядкування командира військової частини НОМЕР_5 , який перебував в зоні проведення бойових дій, вважається таким, що зник безвісти з 26.05.2024 (а.с.48 т.1).
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 26.05.2024 №537/А про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти, серед інших, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 попередньо встановлено, що близько 03 год 05 хв 26 травня 2024 року противник наніс вогневе ураження за допомогою БПлА (системи скид з запалюючими боєприпасами) по групі евакуації механізованої роти " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та групі закріплення 3 гірсько-штурмової роти " ІНФОРМАЦІЯ_4 " під час переміщення в районі 8 км південніше н.п. Мала Токмачка (Оріхівська міська громада) Запорізької області. В результаті чого солдат ОСОБА_2 та двоє інших військовослужбовців зникли безвісти (а.с.31 т.1).
Відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_5 , солдат ОСОБА_2 не перебуває в полоні. Крім того, було виявлено обгрунтовані відомості про те, що вказаний військовослужбовець загинув та не може бути евакуйованим з поля бою. Вказаний військовослужбовець не залишив самовільно військову службу (вчинив дезертирство або самовільно залишив поле бою), а тому являється особою, яка зникла безвісти в умовах збройного конфлікту. Згідно вказаного акту розслідування було встановлено, що за наказом командира ОСОБА_2 приймав участь в евакуації пораненого військовослужбовця з ліній бойового зіткнення до точки евакуації, однак під час здійснення евакуації група військовослужбовців була виявлена противником, здійснено ураження групи за допомогою системи скид снарядом. У результаті ОСОБА_2 повідомив, що тяжко поранений, після здійснення ворогом повторного ураження тіло ОСОБА_2 почало горіти. Після обліту території за допомогою групи БпЛА було виявлено тіла трьох осіб, здійснити евакуацію яких було неможливо, оскільки тіла знаходяться в "сірій зоні", яка замінована противником (а.с.22-27, 35-37 т.1).
В листі ДП "Український національний центр розбудови миру" від 26.09.2025 зазначено, що відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні (а.с.69 т.1).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин від 27.09.2025 № 20250927-5839 ОСОБА_2 зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.67-68 т.1).
За результатами вказаних вище обставин слідчим відділенням Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області було порушено кримінальне провадження №12024060490000331 від 31.05.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, досудове розслідування триває (а.с.64-65 т.1).
Листом від 01.12.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що на виконання Директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 № Д-321/65/ ДСК, Директиви ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.05.2025 № Д-22/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у Силах територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році", наказу командира військової частини НОМЕР_8 від 27.05.2025 № 157-АГД/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у підпорядкованих військових частинах у 2025 році", наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2025 № 21-АГД/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у військовій частині НОМЕР_1 у 2025 році" проведено організаційно-штатні зміни та ліквідація військової частини НОМЕР_2 , на підставі чого визначено, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником розформованої військової частини НОМЕР_2 (а.с.107-108).
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до частини другої статті 46 ЦК України суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи, тобто суд вправі застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного строку.
Враховуючи те, що матеріалами справи належним чином підтверджується факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання з евакуації пораненого в районі населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області солдат ОСОБА_2 потрапив під ворожий вогневий удар із застосуванням БПЛА та зник безвісти при обставинах, які безпосередньо загрожували його життю, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Порядок розгляду судом справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За змістом частин другої-третьої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
У справі, яка розглядається, суд вирішує питання про оголошення померлим фізичної особи - громадянина України ОСОБА_2 , який, виконуючи обов`язок із захисту України, вірогідно загинув при виконанні бойового завдання під час вогневого ураження за допомогою БПлА, який відбувся при евакуації поранених в районі населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області.
Ключовим питанням у цій справі є визначення моменту, з якого потрібно починати відлік встановленого частиною другою статті 46 ЦК України спеціального строку, після спливу якого фізична особа може бути оголошена судом померлою.
Спеціальними строками, які враховуються при розгляді справ про оголошення фізичної особи померлою, в окремих випадках є шість місяців та два роки. Шестимісячний строк передбачається для випадків, коли особа пропала без вісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Строк тривалістю у два роки встановлюється для фізичних осіб, які пропали безвісти у зв`язку з воєнними діями. Підтвердженням таких обставин є, зокрема, введення воєнного стану на території України.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII).
За змістом статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-XII (станом на час виникнення правовідносин у цій справі) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи (пункт 61 вказаної постанови).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Формулюючи тлумачення речення другого частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку, Велика Палата у пунктах 70-72 постанови від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила таке:
- словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України;
- визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.;
- швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.
Виходячи зі змісту положень частини другої статті 46 ЦК України та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22, з`ясуванню судом в цій справі підлягає обставина ведення на території місця вірогідної загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 - населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області - активних бойових дій та (в разі його наявності) моменту їхнього завершення.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" від 28 лютого 2025 року № 376 (далі - Наказ № 376).
У Наказі № 376 зазначені назви району, територіальної громади, населеного пункту; код населеного пункту згідно з Кодифікатором Адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад; територія можливих бойових дій, або територія бойових дій, активних або тимчасово окупована рф територія України; дата початку та завершення бойових дій (дата виникнення можливості бойових дій) або тимчасової окупації; Функціонування інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних систем та ресурсів, так/ні.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
У справі, яка переглядається, встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 26.05.2024 зник безвісти поблизу населеного пункту Мала Токмачка Пологівського району Запорізької області.
Відповідно до Наказу № 376 у період з 04.03.2022 с.Мала Токмачка Малотокмачанської сільської територіальної громади Запорізької області є територією активних бойових дій.
Застосування положень частини другої статті 46 ЦК України та висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у справі № 755/11021/22, відповідно до якого шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, у тому числі в разі зміни статусу територій з "території активних бойових дій" на "території можливих бойових дій" або "тимчасово окуповані рф території України", є сталим.
Велика Палата Верховного Суду у вищезгаданій постанові вказала, що відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України. Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів "воєнними діями" словами "збройним конфліктом".
Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: "Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту".
Збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" від 21 червня 2018 року № 2469-VIII).
Верховний Суд наголосив, що законодавець розмежовує категорії "воєнні дії", "збройний конфлікт" і "воєнний стан". Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями "воєнні дії" і "збройний конфлікт", а не "воєнний стан". Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Разом із тим із наведеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду не вбачається, що застосування скороченого шестимісячного строку виключається за наявності виняткових фактичних обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав припускати загибель особи та відсутність реальної можливості отримання нових відомостей про її місцезнаходження.
Отже, сам по собі факт незавершення активних бойових дій на території ймовірної загибелі військовослужбовця не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви, якщо матеріали справи містять належні та достатні докази, які дають підстави припускати його загибель і виключають реальну можливість отримання нових відомостей про місце його перебування.
Колегія суддів враховує, що хоча відповідно до Наказу №376 на території населеного пункту Мала Токмачка тривають активні бойові дії, на відміну від обставин, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №755/11021/22, матеріали цієї справи містять виняткові докази, які свідчать про наявність достатніх підстав припускати загибель військовослужбовця саме ІНФОРМАЦІЯ_6 . Акт службового розслідування містить відомості про отримання ним тяжких поранень, повторне вогневе ураження, виявлення за допомогою БпЛА тіл трьох військовослужбовців та неможливість їх евакуації через перебування місця загибелі у "сірій зоні". За таких обставин відсутні обґрунтовані підстави очікувати появи нових відомостей про місцезнаходження ОСОБА_2 , що за конкретних обставин цієї справи дає суду підстави застосувати скорочений строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України.
Установивши, що наявні істотні підстави для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи, суд першої інстанції правильно застосував положення частини другої статті 46 ЦК України, на виконання вимог статті 263 ЦПК України врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми права та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення заяви Півторак Н.І. про оголошення ОСОБА_2 померлим.
Аналогічний підхід щодо застосування частини другої статті 46 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду від 20 травня 2026 року у справі № 405/6164/24.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України - Балтака Дмитра Олеговича залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.А. Панкеєва

Судді Н.Й. Григорусь

О.М. Галацевич

Повне судове рішення складено 10 серпня 2026 року.