Єдиний унікальний номер: 379/526/26 
Провадження № 2-о/379/37/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
присяжних Андрусенка О.М., Гожого В.М.,
з участю секретаря судового засідання Карпової Т.І.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці – адвоката Чернікова Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Міністерство оборони України,
про оголошення особи померлою,
УСТАНОВИВ:
Представник заявниці звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд: 
1) оголосити померлим з 11.09.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , під час безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в селі Ольгівське, Пологівського району, Запорізької області;
2) встановити причинно-наслідковий зв`язок між смертю ОСОБА_3 та військовою агресією російської федерації проти України, а саме встановити смерть ОСОБА_3 як таку, що пов`язана із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби;
3) копію судового рішення надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті фізичної особи.

Короткий виклад доводів поданої заяви
Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 (далі – заявниця) є рідною дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується її свідоцтвом про народження. Заявниця зареєструвала шлюб 30.07.2022, внаслідок чого її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » після державної реєстрації шлюбу змінилось на « ОСОБА_5 ». ОСОБА_3 проходив військову службу на у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону. ОСОБА_3 зник безвісти 11.09.2025 під час захисту Батьківщини, згідно витягу з акту службового розслідування. Батько заявниці, загинув внаслідок отриманих кульових поранень під час штурмових дій з боку противника, однак, внаслідок неможливості евакуювати тіло загиблого ОСОБА_3 та неможливості проведення експертизи для підтвердження факту смерті, військовослужбовця було визнано зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, під час захисту Батьківщини. Вже минуло більше 6 місяців з моменту його зникнення, ні сама заявниця, ні родичі чи друзі не отримували інформацію про його можливе місцеперебування тощо. Мета оголошення особи померлої - визнання ОСОБА_3 померлим необхідне заявниці для проведення державної реєстрації його смерті, реалізації цивільних, сімейних прав, спадкування майна, оформлення відповідного статусу, отримання допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Пояснення заінтересованих осіб
Представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України, у поданих через підсистему «Електронний суд» додаткових поясненнях (а.с.170-182 т.1), просить суд звернути увагу на те, що саме з дати закінчення активних бойових дій і звільнення території н.п. Ольгівське Запорізької області має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеному у ч. 2 ст. 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на відповідній території. Крім того, у заяві відсутні відомості про те, чи був одружений загиблий, чи були у нього діти, чи є інші особи, які потенційно входять до кола осіб, на яких може мати вплив рішення суду у даній справі.

Представник заявниці – адвокат Черніков Д.Ю. у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Зі слів побратимів відомо, що ОСОБА_3 загинув, але неможливо було евакуювати тіло. Метою оголошення померлим є отримання одноразової допомоги.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду заяву підтримала та прохала її задовольнити. Пояснила, що тато служив з 2024 року. Подзвонила мати і сказала, що тато загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що її повідомив командир. Він був на бойовому завданні в ОСОБА_6 . Мати з татом були розлучені давно. В неї є три брата, але вони від вітчима. Від іншої жінки у тата не було дітей. Дід і баба по батькові померли. 

Представник заінтересованої особи – Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У поданій 10.04.2026 заяві просить розглядати справу без його участі, заяву визнає у повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення. 
Представник заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 30.04.2026 через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду заяву підтримав у повному обсязі. ОСОБА_3 є його рідним батьком. Про смерть батька дізнався від матері, якій подзвонив командир. У батька було лише двоє рідних дітей. Баба та дід зі сторони батька померли.

Представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У поданих 04.05.2026 додаткових поясненнях просить суд розглянути справу без його участі.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Заявниця ОСОБА_7 є рідною дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с.14 т.1).
Крім того, рідним сином ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (заінтересована особа), що підтверджується повним витягом № 00057600107 від 07.04.2026 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.105-106 т.1).
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 30.10.2012 розірвано шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , зареєстрований 03.12.2003 за актовим записом № 4 (а.с.44 т.1). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00057599204 від 07.04.2026, реєстратором відділу ДРАЦС Таращанського РУЮ у Київській області 14.11.2012 внесено відомості щодо розірвання шлюбу (а.с.102-104 т.1).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_3 – ОСОБА_9 , про що 13.01.2022 складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13.01.2022 (а.с.47 т.1).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_3 – ОСОБА_10 , про що 16.12.2023 складено відповідний актовий запис № 499, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 16.12.2023 (а.с.46 т.1).
Відповідно до листа старости Косяківського старостинського округу виконавчого комітету Таращанської міської ради від 09.04.2026 № 11-14/20-6вих-25, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно по господарської книги № 1 за період 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_6 , ОСОБА_3 має рідних братів та сестер (а.с.109-112 т.1).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_5 14.05.2024.
Наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по стройовій частині) від 24.06.2024 №176 рядовий ОСОБА_11 , який прибув із військової частини НОМЕР_8 АДРЕСА_3 , призначений на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_7 , з 24 червня 2024 року зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення (копія витягу з наказу а.с.28 т.1).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2025 № 213 солдата ОСОБА_3 стрільця стрілецького відділення взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_7 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.07.2025 № 116-РС на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_9 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 25.07.2025 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та вважався таким, що справи на посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.29 т.1).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.09.2025 № 1415 призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин, що сприяли зникненню безвісти солдата ОСОБА_3 (а.с.26-27 т.1).
Згідно акту службового розслідування від 12.10.2025 убачається, що комісія пропонує стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_9 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій 11 вересня 2025 року під час участі у бойових діях під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.20-25 т.1).
Відповідно до письмового пояснення лейтенанта ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 він знаходився на КСП "КЛУБ" де проводив організацію та коригування дій особового складу, який знаходився на бойових позиціях. Солдат ОСОБА_13 та солдат ОСОБА_14 знаходилися на ПВ «Апендицит» поблизу н.п. Ольгівське Пологівського р-ну Запорізької області, де виконували бойове завдання, близько 12:00 солдат ОСОБА_14 передав по радіостанції, що на їх напрямку почались штурмові дії з боку противника, солдат ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вели стрілецький бій, після чого солдат ОСОБА_13 повідомив по радіостанції що солдат ОСОБА_14 загинув від кульових поранень, не подавав ознак життя, ОСОБА_13 намагався витягнути тіло солдата ОСОБА_15 , але штурмові дії відновились і не було змоги евакуації тіла, про що солдат ОСОБА_13 повідомив по радіостанції. Також зазначається, що солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання перебував в засобах індивідуального захисту (шолом та бронежилет), та не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, протиправних дій з боку даного військовослужбовця не зафіксовано (а.с.34 т.1).
Відповідно до пояснення солдата ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 він (солдат ОСОБА_13 ) та солдат ОСОБА_14 , знаходились на ПВ «Апендицит» поблизу н.п. Ольгівське Пологівського р-ну Запорізької області, де виконували бойове завдання, близько 12:00 на їхньому відрізку почалися штурмові дії з боку противника, солдат ОСОБА_14 був попереду нього (солдата ОСОБА_17 ) та вів стрілецький бій, опісля як противник відступив він (солдат ОСОБА_13 ) просунувся ближче по окопу та побачив нерухоме тіло, відповзши до тіла він (солдат ОСОБА_13 ) переконався що це був солдат ОСОБА_14 , який отримав кульові поранення та не подавав ознак життя. Він (солдат ОСОБА_13 ) намагався витягнути тіло солдата ОСОБА_18 , але штурмові дії відновились і не було змоги евакуації тіла, про що він (солдат ОСОБА_13 ) повідомив по рації командування. Також зазначається, що солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання перебував в засобах індивідуального захисту (шолом та бронежилет), та не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, протиправних дій з боку даного військовослужбовця не зафіксовано (а.с.31 т.1).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 12.10.2025 № 1900, службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2025 № 1415-агд постановлено вважати завершеним, а стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти НОМЕР_9 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій 11 вересня 2025 року під час участі у бойових діях під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с.15-19 т.1).
Крім того, із зазначеного витягу з наказу убачається, що відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_9 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 № 57 від 10.09.2025, солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 виконував бойові завдання з ведення оборонного бою в батальйонному районі оборони. А також, згідно витягу з журналу бойових дій НОМЕР_9 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (інв. №268дск, том 1, аркуш 205, дата запису 11.09.2025), 11.09.2025 внаслідок оборонного стрілецького бою по-геройськи загинув солдат ОСОБА_3 .
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, ІНФОРМАЦІЯ_6 № 3/2624 від 15.09.2025, адресованого ОСОБА_8 , стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий на військову службу 14.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_7 зник безвісти 11 вересня 2025 року поблизу с. Ольгівське Пологівського району Запорізької області, беручи участь у захисті цього села (а.с.43 т.1).
15.09.2025, по даному факту, старшим слідчим СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 12025111290000353, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.17-18).

Як убачається з витягу Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20260602-160-1 від 02.06.2026, ОСОБА_3 зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій). Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин (а.с.212-212 т.1).
Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора ДП «Український національний центр розбудови миру» № 08-06/28155 від 03.06.2026, підтвердження про перебування ОСОБА_3 у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста та з інших відкритих джерел, відсутня (а.с.216 т.1).
Як убачається з листа Координаційного штабу поводження з військовополоненими від 16.06.2026 № 222/КШ/13174 у відповідь на виконання ухвали суду від 05.05.2026, в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими, містяться відомості стосовно ОСОБА_3 . Облікова категорія – пошук особи, відсутнє підтвердження від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони рф про перебування в полоні, стан здоров`я та місце утримання.
Згідно витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2026-56-6530, сформованого 08.07.2026 в електронному кабінеті заявника на підставі запиту особи ОСОБА_1 , відомості про особу, що містяться в інформаційній – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , облікова категорія: пошук особи. 

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ЦПК України)
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про оголошення фізичної особи померлою, розгляд справи проводиться судому у складі одного судді та двох присяжних. Особливості розгляду справ про оголошення фізичної особи померлою визначається главою 4 розділу IV ЦПК України. 

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Суд враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Велика Палата Верховного Суду у постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 провадження № 14-94цс24, врахувала, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.
Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.
Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.
Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом (п.67 постанови ВП ВС від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 провадження № 14-94цс24).
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Висновки суду
Суд виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.
У цьому наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Так, відповідно до Переліку, с. Ольгівське Малинівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області є територією активних бойових дій з 04.03.2025 по 11.12.2025.
Отже, саме з 11.12.2025 має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України.
Однак, формальне слідування цій нормі прирікало б родину на невизначеність до самого закінчення війни. Такий підхід суперечить зобов`язанням України за Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, згідно із законодавством України, є частиною національного законодавства, а її тлумачення в практиці ЄСПЛ є джерелом права.
У цій справі суд вбачає колізію між формальним правилом національного права та фундаментальними правами заявниці та її родини. ЄСПЛ у своїй практиці (зокрема, у справах щодо зниклих безвісти, як-от «Varnava and Others v. Turkey» від 18.09.2009) неодноразово наголошував, що тривала невизначеність щодо долі зниклого родича є формою душевних страждань, що може бути порушенням статті 3 Конвенції (Заборона катування), та є серйозним втручанням у сімейне життя, що захищається статтею 8 (Право на повагу до приватного і сімейного життя).
Держава має «позитивні зобов`язання» не лише розслідувати зникнення, а й створювати правові механізми, які дозволяють родичам вирішувати юридичні та практичні проблеми, що виникають через відсутність їхнього близького. Залишати сім`ю в «правовому вакуумі» на невизначений термін (потенційно, на багато років до завершення війни) є непропорційним втручанням у їхнє сімейне життя.
Тому суд застосовує тест на пропорційність, зважуючи два інтереси: інтерес держави, який полягає у запобіганні передчасному оголошенню особи померлою (функція «запобіжника»); інтерес родини, який полягає у припиненні стану невизначеності, можливості офіційно вшанувати пам`ять, отримати соціальний захист від держави та вирішити спадкові питання.
Держава, встановлюючи формальну перепону (необхідність чекати завершення бойових дій), яка робить неможливим отримання свідоцтва про смерть, фактично на невизначений термін позбавляє родину можливості реалізувати своє майнове право. Це є прямим втручанням у право власності. Згідно з практикою ЄСПЛ, таке втручання має бути пропорційним та не покладати на особу «надмірний індивідуальний тягар». Вимога чекати роками, не маючи жодної надії на зміну ситуації, є саме таким надмірним тягарем.

Державна реєстрація смерті згідно Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України).
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

На момент розгляду судом вказаної справи шестимісячний строк, який відраховується від дати закінчення активних бойових дій на місці імовірної смерті ОСОБА_3 , сплинув.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку поясненням учасників процесу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заявниці та оголошення її батька ОСОБА_3 , померлим, - оскільки матеріали справи є підставами для можливості зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка настала під час виконання ним обов`язків військової служби в районі с. Ольгівське Малинівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України.
Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 268, 273, 293, 294, 305-308, 354-355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити повністю.
Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України – померлим.
Датою смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Місцем смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вважати село Ольгівське Пологівського району Запорізької області.
Вважати, що смерть громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України, під час виконання обов`язків військової служби.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
заявниця: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
заінтересовані особи:
Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ 24212379, місцезнаходження: вул. Шевченка, 28, м. Тараща Білоцерківський район Київська область;
військова частина НОМЕР_1 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 
Міністерство оборони України.
Повний текст рішення складено 17.07.2026.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області	  Володимир ЗІНКІН 	

Присяжні: ____________________

____________________