Справа №466/10203/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року            м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді   Радченка В.Є. 
при секретарі судового засідання  Яцишин В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521; ЄДРПОУ: 42640371) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 78421,18 грн., витрат на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та на оплату правничої допомоги у розмірі 25000 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 06.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2112651413867, а 06.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0730839340/1. Позивач зазначає, що право вимоги за Договором № 2112651413867 перейшло до нього на підставі договорів відступлення права вимоги від 01.12.2021 № 1-12, від 10.01.2023 № 10-01/2023 та від 28.08.2025 № 28-08/25, а право вимоги за Договором № 0730839340/1 – на підставі договорів відступлення права вимоги від 22.06.2022 № 22/06-22 та від 23.05.2024 № 23/05/24. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого загальний розмір заборгованості за Договором № 2112651413867 становить 46 275,06 грн, за Договором № 0730839340/1 – 32 146,12 грн, а загальний розмір заборгованості становить 78 421,18 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами передано за територіальною підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.12.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з позовною заявою просить проводити розгляд справи у його відсутності. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу надсилались копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Судові повістки відповідачу надсилались за місцем реєстрації. У судове засідання 21.07.2026 року відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації. Згідно з інформацією поштового відстеження лист повернувся на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Суд вжив всіх можливих заходів для належного і вчасного повідомлення відповідача про судові засіданні, що підтверджується матеріалами справи.  
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважаються належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило.   
Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.  
Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності учасників судового процесу, належним чином повідомлених про час, дату та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.    
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.      
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.       
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.      
Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.        
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 06.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2112651413867, а 06.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0730839340/1. На виконання умов зазначених договорів кредитодавцями надано відповідачу грошові кошти у розмірах, визначених договорами, а відповідач зобов`язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними відповідно до умов договорів.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин також вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною другою статті 1055 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з частинами третьою, четвертою, шостою та сьомою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, може бути надана шляхом заповнення електронної форми, підписаної в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, або вчинення інших дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, у якій розміщено відповідну пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
Судом встановлено, що право вимоги за Договором № 2112651413867 від 06.05.2021 неодноразово відступалося. Так, 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір № 1-12 про відступлення права вимоги, 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а 28.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено Договір № 28-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором.
Крім того, судом встановлено, що право вимоги за Договором № 0730839340/1 від 06.04.2021 також було відступлено. Зокрема, 22.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 22/06-22, а 23.05.2024 між останнім та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор — прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, у визначені договорами строки кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернув, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, право вимоги щодо якої у встановленому законом порядку перейшло до позивача.
Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань, сплати заборгованості повністю чи частково, а також доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, матеріали справи не містять, а відповідачем таких суду не подано.
Оцінюючи подані сторонами докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд виходить із того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України).
Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано належні та допустимі докази, зокрема кредитні договори, договори відступлення права вимоги (факторингу), витяги з реєстрів боржників, розрахунок заборгованості та інші документи, які у своїй сукупності підтверджують наявність у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, заперечень чи доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався, будь-яких доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитними договорами або неправильності розрахунку заборгованості суду не надав.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.
До матеріалів справи долучено Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», а також Заявку на надання юридичної допомоги № 1350 від 01.09.2025, відповідно до якої Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано позивачу професійну правничу допомогу з правового супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договорами № 2112651413867 та № 0730839340/1. Загальна вартість наданих послуг становить 25 000 грн.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є їх розмір обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), відповідно до якої при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності таких витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи.
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), відповідно до якої при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності таких витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи. Враховуючи характер спірних правовідносин, відсутність значної складності справи, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, обсяг фактично виконаних представником позивача робіт, ціну позову, а також критерії реальності, необхідності, розумності, співмірності та пропорційності судових витрат, суд доходить висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 259, 263–265, 274–279, 280–282, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; код ЄДРПОУ: 42640371) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; код ЄДРПОУ: 42640371) 78 421 (сімдесят вісім тисяч чотириста двадцять одну) гривню 18 копійок заборгованості за кредитними договорами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко