Справа № 309/1423/26
Провадження № 2/309/735/26

Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
27 серпня 2026 року         м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.
секретаря судового засідання Калинич Н.С.
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Сіренко Ю.Є. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_2 до Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд до Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що ТзОВ "Український промисловий банк" їй було видано кредитні кошти в сумі 11000 дол. США з терміном повернення -20.12.2021 року.
Кредитний договір був забезпечений договором поруки, в зв`язку з підвищення курсу валютних коштів в неї виникла заборгованість по кредиту.
Згідно договору про передачу активів та кредитних зобов`язань від 30.06.2010 року укладеного між Національним банком України , ТОВ " Укрпромбанк" та АТ " Дельта -банк" останній набув права вимоги за вищезазначеним кредитним договором.
Так відповідно до запису про іпотеку № 5777953 від 25.12.2006 року внесену нотаріусом Київського міського нотаріального округу за повідомленням ТзОВ " Укрпромбанку" від 25.12.2006 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 13297478 від 26.05.2014 року , яким накладено заборону на відчуження нерухомого майна -квартиру під АДРЕСА_1 , обтяжувач -ПАТ "Дельта-банк" реєстраційний номер обтяження 4283947 від 25.12. 2006 року 
Рішенням Хустського районного суду від 27 лютого 2013 року по справі №713/5082/12 стягнено солідарно з неї та поручителів на користь ПАТ " Дельта -Банк" 88 448 грн.
Відповідно до вищезазначеного рішення Хустським районним судом видано виконавчий лист № 2/309/296/13 від 01.04.2013 року та відкрито виконавче провадження №50959718..
В процесі виконання судового рішення нею повністю погашено заборгованість про що Хустським ДВС винесено постанову від 04.07.2019 року про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення , припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
Відповідно на її адресу направлено копію постанови про закінчення виконавчого провадження та видано листа, яким підтверджено повну сплату нею боргу та надіслання повідомлення до ПАТ " Дельта-банк" про сплату боргу та надмірно стягнуті з неї грошові кошти.
Рішенням Національного банку України від 03.03.2015 року ПАТ " Дельта-Банк" визнано неплатоспроможним.
Крім цього номером запису про іпотеку №5777923 індексний номер рішення про обтяження 132297425 від 26.05.2014 р. внесено відомості про іпотекодержателя , яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи-Фінанс"- перейменоване в ТОВ " Діджи Фінанс", яке є правонаступником ПАТ "Дельта-банк"
На даний час вона звернулася до нотаріуса з питання відчуження житлової квартири АДРЕСА_1 на користь своєї доньки. За інформацією з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.03.2026 року обмеження накладені в зв`язку з укладенням кредитного договору та рішенням суду з майна належного їй не знято та не скасовано, що змушує її звернутися до суду.
В судовому засіданні представник позивача Гринюк Г.В. позовні вимоги підтримала покликаючись на наведені в позові обставини, просить його задоволити .
В судовому засіданні представник відповідача – ТзОВ « Діджи -Фінанс» Сіренко Ю.Є. просив суд відмовити в задоволенні позову покликаючись на доводи, які ним наведені в письмових поясненнях.
У своїх письмових поясненнях представник відповідача вказує , що 21.12.2006 між Позивачкою та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №304/Св-06, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 11 000 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 20.12.2021 .
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Відомості про іпотеку та заборону відчуження зазначеного нерухомого майна були внесені до відповідних державних реєстрів 25.12.2006, реєстраційний номер обтяження 4283947/4284057.
Таким чином, між сторонами виникли основне кредитне зобов`язання та похідне від нього забезпечувальне іпотечне зобов`язання.
На підставі договору про відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором №304/Св-06, а також права іпотекодержателя за забезпечувальним іпотечним зобов`язанням перейшли до ПАТ «Дельта Банк».
02.09.2020 право вимоги за вищезазначеним кредитним договором № 304/Св-06 від 21.12.2006, а також права за забезпечувальними зобов`язаннями, у тому числі іпотекою, перейшли до ТОВ «ДіджиФінанс» 
Зазначене підтверджується публічною інформацією, що міститься за посиланням UA-EA-2020-07-06-000033-b > Паспорт відкритих торгів 5417 > Публічний паспорт активу 2.
Розмір вимог, які набув Відповідач-2 до ОСОБА_2 , становили станом на дату відступлення права вимоги (02.09.2020) 206 306,32 грн. 
Таким чином, на дату переходу права вимоги існувало грошове зобов`язання, права за яким були передані новому кредитору разом із правами за забезпечувальними зобов`язаннями.
У зв`язку з набуттям статусу нового кредитора, Відповідачем-2 було направлено засобами поштового зв`язку на адресу Позивачки повідомлення-вимогу (вих. №110/з/лід від 07.09.2020), в якій сповіщалося про відступлення права вимоги.
Таким чином, ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про заміну кредитора у зобов`язанні.
Також, у вказаній повідомленні-вимозі ТОВ «Діджи Фінанс» надало розрахунок заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що ОСОБА_2 допустила порушення його умов, внаслідок чого станом на 02.09.2020 у неї була наявна заборгованість у загальному розмірі 205 324,24 грн.
Вимога ТОВ «Діджи Фінанс» була вручена особисто позивачці 18.12.2020, однак повністю проігнорована позивачкою та залишилися без задоволення.
Звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом та/або її незгода із розрахунком заборгованості, не свідчить про те, що такі нарахування є неправомірними.
Вважають, що позивач, посилаючись на повне припинення основного зобов`язання, має спростувати існування відповідної заборгованості та довести, що жодного невиконаного зобов`язання за кредитним договором не залишилося. Натомість документи, що надаються ТОВ «Діджи Фінанс» разом з цим відзивом, свідчать про існування кредитних зобов`язань. За таких обставин відсутні належні та достатні правові підстави для скасування або виключення відомостей про спірне іпотечне обтяження.
Також слід зазначити, що Позивачка не конкретизує правову підставу, з якої має бути припинено кожне з двох зазначених нею обтяжень (5777923 - запис про іпотеку, іпотекодержатель ТОВ «Діджи Фінанс»; 5777953 - запис про обтяження, обтяжувач ПАТ «Дельта Банк»). Також ОСОБА_2 не обґрунтовує, яким чином виконання рішення суду від 27.02.2013 зумовлює припинення обох наведених у позовній заяві реєстраційних записів.
Крім того, прохальна частина позовної заяви не містить чіткого формулювання щодо того, які саме вимоги позивачка заявляє до кожного з відповідачів та які юридичні наслідки має спричинити рішення суду щодо кожного з них.
Основним аргументом позивачки є посилання на постанову державного виконавця Хустського районного відділу ДВС від 04.07.2019 про закінчення виконавчого провадження № 40136538 у зв`язку з фактичним виконанням рішення Хустського районного суду від 27.02.2013 у справі № 713/5082/12.
Вказаним рішенням було стягнуто солідарно з позивачки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» 88 448,62 грн. заборгованості та 884,39 грн. судових витрат.
Не заявляючи позовних вимог про визнання кредитних зобов`язань припиненими та визнання припиненим іпотечне обтяження, позивачка просить суд у даному позові «скасувати запис про іпотеку».
Однак, сам факт закінчення виконавчого провадження № 40136538 не створює підстави для припинення зареєстрованого іпотечного обтяження, оскільки питання припинення іпотеки пов`язане із встановленням припинення забезпеченого нею основного зобов`язання.
Зазначена постанова, винесена у виконавчому провадженні, не є судовим рішенням про припинення кредитного договору або іпотеки, не встановлює факту припинення всіх зобов`язань Позивачки за кредитним договором та не містить висновку про припинення іпотечного зобов`язання.
Відтак сама по собі постанова державного виконавця про фактичне виконання рішення від 27.02.2013 не може бути достатньою підставою для висновку про припинення іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України).
Виходячи з аналізу ст. 599 ЦК України, договірне зобов`язання припиняється лише виконанням, проведеним належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Позивачка стверджує, що в липні 2019 році вона, та її два поручителя, виконали рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2013 року, тобто через 6 років і 4 місяці після його ухвалення.
І це враховуючи, що позивачка отримала від банку кредит не в національній валюті, а у доларах США, а саме - 11 000,00 доларів США.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
Таким чином, гривневий показник заборгованості є її грошовим еквівалентом для відповідного розрахунку, тоді як правова природа основного зобов`язання визначається умовами кредитного договору, відповідно до яких кредит був наданий саме у доларах США.
Отже, виконання в 2019 році ОСОБА_2 рішення суду від 27.02.2013 - не можна вважати належним, оскільки воно не виконувалося майже 6 з половиною років.
В судове засідання представник відповідача Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області не з`явився, про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. 
Суд заслухавши думку інших учасників процесу вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. 
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2006 між Позивачкою та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір № 304/Св-06, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 11 000 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 20.12.2021 .
На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Відомості про іпотеку та заборону відчуження зазначеного нерухомого майна були внесені до відповідних державних реєстрів 25.12.2006, реєстраційний номер обтяження 4283947/4284057.
На підставі договору про відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором № 304/Св-06, а також права іпотекодержателя за забезпечувальним іпотечним зобов`язанням перейшли до ПАТ «Дельта Банк».
Рішенням Хустського районного суду від 27 лютого 2013 року по справі №713/5082/12 стягнено солідарно з позивача та поручителів на користь ПАТ " Дельта -Банк" 88 448 грн.
Відповідно до вищезазначеного рішення Хустським районним судом видано виконавчий лист № 2/309/296/13 від 01.04.2013 року та відкрито виконавче провадження №50959718..
В процесі виконання судового рішення позивачем повністю погашено заборгованість про що Хустським ДВС винесено постанову від 04.07.2019 року про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
02.09.2020 право вимоги за кредитним договором № 304/Св-06 від 21.12.2006, а також права за забезпечувальними зобов`язаннями, у тому числі іпотекою, перейшли до ТОВ «Діджи Фінанс». Зазначене підтверджується публічною інформацією, що міститься за посиланням UA-EA-2020-07-06-000033-b > Паспорт відкритих торгів 5417 > Публічний паспорт активу 2. Розмір вимог, які набув Відповідач-2 до ОСОБА_2 , становили станом на дату відступлення права вимоги (02.09.2020) 206 306,32 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.
Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення кредитора до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості змінює строк виконання основного зобов`язання. Після ухвалення такого судового рішення кредитний договір у частині нарахування передбачених ним планових відсотків та неустойки припиняє свою дію.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4956/15-ц зазначено, що наявність судового рішення про стягнення боргу, яке виконано в повному обсязі, свідчить про припинення зобов`язання належним виконанням на підставі статті 599 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека є акцесорним (залежним) зобов`язанням, яке забезпечує виконання основного зобов`язання. Абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц дійшла висновку, що іпотека припиняється автоматично з припиненням основного зобов`язання в силу закону, незалежно від того, чи внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав.
Оскільки в судовому засіданні встановлено факт повного виконання рішення суду та, як наслідок, припинення основного кредитного зобов`язання, суд констатує, що іпотека за іпотечним договором є припиненою.
Зважаючи на припинення іпотеки, будь-які похідні від неї обмеження та обтяження втратили свою матеріально-правову підставу. Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про арешт (заборону відчуження), який був накладений для забезпечення виконання цього іпотечного договору, безпідставно обмежує права позивача як власника майна.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2021 року у справі № 755/543/20 зазначено, що у випадку припинення основного та забезпечувального зобов`язань, збереження записів про заборону відчуження майна та арешт є неправомірним обмеженням права власності, а позов про скасування таких обтяжень є належним та ефективним способом захисту прав відповідно до статті 391 ЦК України.
Щодо доводів відповідача (нового кредитора), який придбав пул заборгованості за договором відступлення прав вимоги через рік після закриття виконавчого провадження, суд зазначає, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Оскільки на момент цесії основне зобов`язання вже було припинене, первісний банк не мав права вимоги до позивача, а отже, не міг передати відповідачу права, яких сам уже не мав (Nemo plus juris ad alium transferre potest, quam ipse habet). Нарахування будь-яких «сум, не охоплених рішенням суду» після дострокового стягнення боргу є безпідставними.
За таких обставин, наявність чинного арешту порушує право власності позивача та перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм майном, тому позовна вимога про скасування арешту є обґрунтованою та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд –

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити. 
Скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно : номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 5777923 , яке зареєстровано 25.12.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергієм Павловичем на підставі повідомлення 1109 від 25.12.2006 р. ТзОВ « Укрпромбанк» підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 13297425 від 26.05.2014 року, відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання 20.12.2021 р. , розмір основного зобов`язання 11000 долари США, іпотекодавець ОСОБА_2 , іпотекодержатель товариство з обмеженою відповідальністю « Діджи Фінанс», державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 4284057 від 25.12.2006 р., об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 . 
Скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно : номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 5777953 , яке зареєстровано 25.12.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергієм Павловичем на підставі заяви 1108 від 25.12.2006 р. видавник ТзОВ « Укрпромбанк» підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 13297478 від 26.05.2014 року, вид обтяження : заборона на нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються М`язик Наталія Олександрівна, обтяжувач ПАТ « Дельта Банк» ЄДРПОУ : 34047020 реєстраційний номер обтяження 4283947 від 25.12.2006 р., об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 31 серпня 2026 р. 

Суддя
Хустського районного суду:       Орос Я. В.