НОВОАРХАНГЕЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Слави, 26, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, 26100, тел.(255)2-19-38
е-mail: inbox@na.kr.court.gov.ua, сайт: https://na.kr.court.gov.ua, Код згідно з ЄДРПОУ 02896957 

09.07.2026 394/928/25
2-о/394/5/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді Краснопольської Л.П.
присяжних Бастушенко І.П., Кузьмович І.І.
за участю секретаря судового засідання Довгої С.В.
представника заявника Холоденка Р.В. 
представника заінтересованої особи Харазяна С.Р
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Новоархангельськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою,-
В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник заявниці звернувся до із заявою про оголошення фізичної особи померлою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.08.2023 року поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області зник безвісти брат заявниці ОСОБА_1 , стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1986 р.н., призваний на військову службу по мобілізації 09.04.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується сповіщенням № 409 від 21.08.2023, надісланим Військовою частиною НОМЕР_1 , та витягом з акту службового розслідування. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою зниклого безвісти ОСОБА_2 . Останній не був одруженим та дітей не має. Батьки зниклого безвісти та заявниці – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2025 року встановлено факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на утриманні свого брата – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У витязі з акту службового розслідування зазначено, що солдата ОСОБА_2 слід вважати таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, внаслідок штурмових дій противника поблизу н.п. Курдюмівка Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5 , при безпосередній його участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту батьківщини. З моменту завершення бойових дій на території смт Курдюмівка минуло більше двох років. Заявниця звернулася до суду з цією заявою для оформлення спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця, а також за відсутності іншого способу встановлення цього факту. 
Просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Шляхова Новоархангельського району Кіровоградської області, Україна, померлим від дня вірогідної смерті – ІНФОРМАЦІЯ_5 у населеному пункті Курдюмівка Бахмутського району Донецької області. 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
27.10.2025 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області справу було призначено до судового розгляду.
Заявниця в судове засідання не зявилася, її інтереси представляв ОСОБА_6 .
Представник заявниці адвокат Холоденко Р.В. заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а саме вимоги підтримала, зазначила, що їй це необхідно для оформлення спадкових прав, просила суд їх задовольнити, оголосити її брата громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померлим від дня вірогідної смерті – ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 37 років, у населеному пункті Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, Україна.
Представник заінтересованої особи – Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявлених вимог, оскільки є дійсні підтвердження щодо можливої загибелі ОСОБА_2 за обставин, викладених в Акті розслідування
Представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника за наявними матеріалами в справі.
Представник заінтересованої особи – ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника за наявними матеріалами в справі.
Представник заінтересованої особи – Новоархангельського відділу ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника, заперечень щодо вимог немає.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що предметом розгляду є справа окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення особи та встановлення факту постійного проживання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Шляхова Новоархангельського району Кіровоградської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.03.1986 року в графі «батько» записано « ОСОБА_4 », в графі «мати» - « ОСОБА_5 » (а.с. 14).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 22.10.2021 року в графі «батько» записано « ОСОБА_4 », в графі «мати» - « ОСОБА_5 » (а.с. 10).
Батько ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 24), а мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 25).
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2025 року, яке набрало законної сили 01.08.2025 рокувстановлено факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Шляхова Новоархангельського району Кіровоградської області перебувала на утриманні свого брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Шляхова Новоархангельського району Кіровоградської області, який зник безвісти 20.08.2023 року під час виконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, у ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області (а.с.26-31).
Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 3691 виданої солдату ОСОБА_2 підтверджено те, що він дійсно в період з 01.06.2023 по 20.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України (а.с.15).
Сповіщеннями № 15, № 409 було повідомлено ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , про те, що її брат, стрілець-санітар механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону солдат ОСОБА_2 , 1986 року народження, призваний на військову службу по мобілізації 09.04.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 20.08.2023 року поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області (а.с. 16).
Згідно витягу з акту службового розслідування встановлено, що достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель солдата ОСОБА_2 , стрільця-санітара 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 1986 року народження, службовим розслідуванням не встановлено. Відомостей про місцезнаходження солдата ОСОБА_8 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступеня їх тяжкості, службовим розслідуванням не здобуто. З огляду на викладене, слід вважати ОСОБА_2 таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, внаслідок штурмових дій противника, поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області 20.08.2023, при безпосередній його участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини (а.с. 18-23).
У своїх додаткових поясненням, наданих до суду, Міністерство оборони України зазначило, що у разі встановлення судом під час розгляду справи у порядку окремого провадження можливості виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків у будь-якої особи внаслідок підтвердження наявності такого юридичного факту, про який просить заявник, суд має залишити таку заяву без розгляду на підставі існування спору про право і роз`яснити учасникам справи, що вони мають звернутися до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження. Задоволення заяви у цій справі безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Підставою для оголошення особи померлою, є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Міністерство оборони України звертає увагу, що брат заявниці визнаний зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок участі у бойових діях. В силу цього заява має розглядатись з дотриманням положень ч. 2 ст. 42 ЦК України. Крім того, у цій статті йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти у зв`язку з воєнним діями особи померлою після спливу, щонайменше, 6-місячного строку з дня закінчення таких воєнних дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи. Таким чином, оскільки станом на поточний момент день закінчення воєнних дій відсутній, то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду є передчасним. 
При розгляді даної заяви судом застосовані норми права.
Відповідно ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.
Згідно ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померло; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою визначені ст. 47 ЦК України.
Так, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України).
Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи.
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначено, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376. У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема із вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала ВП ВС, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи.
При цьому, у вказаній постанові ВП ВС зазначила, що джерелом офіційної інформації про територіальну і часову характеристики воєнних дій є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Як вбачається з матеріалів справи стрілець-санітар 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 зник безвісти під час виконання бойового завдання, внаслідок штурмових дій противника поблизу н.п. Курдюмівка Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_5 , при безпосередній його участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією територією активних бойових дій була вся територія м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області з 01 серпня 2022 року, з 13 грудня 2023 року територія окупована.
Отже, саме з 13.12.2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у частині другій статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області.
Тож на момент звернення заявника до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, саме від дня закінчення активних бойових дій.
Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).
Згідно висновку, викладеному у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, у якому йдеться мова про те, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією РФ. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2026 року у справі №615/129/25.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).
Мотиви суду.
Суд, заслухавши учасників засідання, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши їх, дійшов до наступних висновків.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).
Заявник для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Особливість цієї категорії справ полягає в тому, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
При цьому заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
У ході судового розгляду було встановлено, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне заявниці для подальшого оформлення спадкових прав, а також для отримання одноразової грошової допомоги.
Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між нею та особою, яку вона просить оголосити померлим, особистого зв`язку та матеріально-правового зв`язку.
Верховний Суд у постанові від 26.02.2023 у справі № 686/9938/23 зазначив, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку, у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 звертається увага суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Викладені заявницею обставини та мета, з якою заявниці необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. 
Щодо пояснень заінтересованої особи – Міністерства оборони України суд зазначає наступне, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, провадження № 14-94цс24 наголошує на тому, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що в ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії РФ проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявниці, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Так, оголошення померлим ОСОБА_2 необхідно заявниці для отримання свідоцтва про його смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим  під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в складі військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Суд звертає увагу, що ч.2 статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місце перебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника.
Враховуючи вищевикладене та керуючись с. 46 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 81, 89, 255, 258, 259, 260, 263, 271, 293, 294, 305-306 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд – 
У Х В АЛ И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Шляхова Новоархангельського району Кіровоградської області, померлим у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України в складі військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті - населений пункт Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, Україна.
Роз`яснити заявнику, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою направити рішення до Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини та відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Роз`яснити, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Витрати по сплаті судового збору залишити за заявницею.
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Копію даного рішення направити учасникам справи. 
Ідентифікаційні дані учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянки України НОМЕР_5 виданий Новоархангельським РВ УМВС України в Кіровоградській області 09.08.2001 року, ідентифікацій код НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .
Міністерство оборони України, код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: просп.. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Новоархангельський відділ ДРАЦС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), код ЄДРПОУ 22216522, місцезнаходження вул. Слави, 35, селище Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області.

Дата складення повного тексту рішення - 10 липня 2026 року.

Головуючий

Присяжні