Справа № 509/2703/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2026 року          с-ще. Овідіополь?? 
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:?? 
головуючого судді Спічака Вадима Олексійовича,?? 
за участю:?? 
секретаря судового засідання Пірожок Владислава Юрійовича,?? 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ: 41084239 до ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-????? 

ВСТАНОВИВ:?? 

Стислий виклад позиції позивача.?? 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.?? 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено договір № 516626-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого ТОВ «Бізнес позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.?? 
Позивач зазначає, що виконав вимоги договору, натомість відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем.? 
Оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, комісії, відсотків, а тому у нього утворилась заборгованість в розмірі 14150,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5650,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 2500 грн. - сума заборгованості по штрафам, 0,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦКУ, 1000,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. 
З метою захисту порушеного права позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість в розмірі 14150,00 грн. та судові витрати в розмірі 2662,40 грн. судового збору.?? 
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.?? 
27 квітня 2026 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.? 
Одночасно з поданням позову позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просив? витребувати? у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 19.11.2024 року (дата видачі кредиту) по 11.03.2025 року (дата закінчення терміну кредитування). 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.04.2026 року вказане клопотання задоволено.? 
01.06.2026 року до суду на виконання вказаної ухвали надійшли від АТ "Універсал Банк" витребувані судом докази, а саме: інформація про те що банківську картку № НОМЕР_1 , було емітовано банком на ім`я ОСОБА_1 , та рух коштів (виписка) за картковим рахунком. 
Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.? 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до?ст.128 ЦПК України. Поштова кореспонденція направлялася за місцем? реєстрації відповідача.? На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній» у зв`язку з чим в подальшому? про час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України.? 
Відповідач будь-яких заяв та клопотань до суду не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.? 
Згідно?ч. 8 ст. 178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.? 
Згідно?ч.4 ст.223,?ч.1 ст.280 ЦПК України?вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі?ч. 2 ст. 247 ЦПК України?фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.? 
Фактичні обставини, встановлені судом.?? 
19.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено договір № 516626-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».? 
При цьому ТОВ «Бізнес позика»? 19.11.2024 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 516626-КС-001 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. Через телекомунікаційну систему ТОВ «Бізнес позика» направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-3239, на номер телефону НОМЕР_3 , який відповідачем було введено/відправлено.?Відповідач електронним ідентифікатором UA-3239 підписав договір про надання кредиту № 516626-КС-001, де визначено умови кредитування.?? 
Таким чином 19.11.2024 року між ТОВ «Бізнес позика»?і відповідачем було укладено договір № 516626-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному?статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. 
Відповідно до паспорту споживчого кредиту до договору № 516626-КС-001 від 19.11.2024 року, який підписаний відповідачем Кішенко Л.В. електронний ідентифікатором UA-3239: Тип кредиту - кредит. Сума/ліміт кредиту - 5000 грн. Строк кредитування - 113 дні (16 тижнів). Мета отримання кредиту - на задоволення потреб. Спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів. Процентна ставка, відсотків річних: Знижена процентна ставка 365,00, Стандартна процентна ставка 365,00. Тип процентної ставки - фіксована.?Комісія за надання кредиту - 1000. 
Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач через неналежне виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, комісії, відсотків, має заборгованість за Договором № 516626-КС-001 про надання кредиту від 19.11.2024 року в розмірі 14150,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5650,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 2500 грн. - сума заборгованості по штрафам, 0,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦКУ, 1000,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. 
Відповідачем не надано доказів суду про погашення даної заборгованості чи спростування її розміру. 
Норми права, які застосував суд.?? 
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).?? 
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.?? 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.?? 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.?? 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.?? 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.?? 
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.?? 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.?? 
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.?? 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.?? 
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.?? 
Відповідно до положень ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.?? 
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.?? 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.?? 
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).?? 
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).?? 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.?? 
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.?? 
Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, через що у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 10650,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5650,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах, що підлягає стягненню з відповідача.? 
?Щодо вимоги про стягнення 2500,00 грн. - суми заборгованості по штрафам, то суд зазначає наступне.?? 
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). 
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Отже, суд вважає, що нарахування штрафу за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 2500,00 грн. слід відмовити. 
?Щодо вимоги про стягнення 1000,00 грн. - суми заборгованості за комісією, то суд зазначає наступне.?? 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. 
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. 
Згідно з висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12цьогоЗакону. 
Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. 
Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має бути врахований під час розгляду даної справи. 
Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 
У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 
Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. 
З матеріалів справи вбачається, що під час користування кредитом відповідач пропонує Банку надавати йому послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду. 
З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем, суд дійшов висновку про те, що відповідачу встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, не доведено належними і допустими доказами про їх надання, відтак такі положення договору є нікчемними в силу частини 1,2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 516626-КС-001 у загальному розмірі 10650,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5650,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах, що підлягає стягненню з відповідача. 
Щодо судового збору та інших судових витрат.?? 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції №10457 від 15.04.2026 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.?? 
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2003,85 (2662,40 *?10650,00 /14150,00)?гривень.?? 

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.?4,?5,?10,?76-82,?89,?263-265,?280-282 ЦПК України, суд,-?? 

ВИРІШИВ:?? 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.?? 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411 , код ЄДРПОУ: 41084239), суму заборгованості за кредитним договором № 516626-КС-001 від 19.11.2024 року у розмірі 10650,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 5650,00 грн. - сума прострочених платежів по процентах.?? 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411 , код ЄДРПОУ: 41084239), судовий збір у розмірі 2003 гривень 85 копійок.?? 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.? 

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.? 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.? 

Суддя           Спічак В.О.? 

? 

? 

?