ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | Справа №160/11575/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 від 18.12.2025 року №047050034531;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи в особливо шкідливих умовах за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи: «подготовителем составов к разливке плавок» (так в документі) на «Дніпровському металургійному комбінаті ім. Дзержинського» надалі ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського» з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року; на посаді травильника на Вільногірському заводі електровакуумного скла, надалі Завод ЕКМА, на посаді з 22.07.1987 року по 31.10.1987 року, з 16.01.1990 року по 30.09.1993 року та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 року по 05.12.1989 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в Російській Федерації: з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року;
- призначити ОСОБА_1 з 11.12.2025 року (дати первинного звернення) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач протиправно відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, посилаючись на пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім цього позивач наголошує, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року, з 22.07.1987 року по 31.10.1987 року, з 16.01.1990 року по 30.09.1993 року та період проходження строкової військової служби з 12.11.1987 року по 05.12.1989 року. Крім цього позивач зауважив, що йому протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи в Російській Федерації: з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
08.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
25.05.2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивачу до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи згідно довідок: №01/23/122, виданої філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», оскільки згідно додаткових відомостей в пільговій довідці відсутній номер наказу про проведення атестації робочих місць, до заяви не долучено накази про результати атестації робочих місць за умовами праці, дата видачі пільгової довідки містить виправлення; періоди роботи на «Вільногірському заводі електровакуумного скла» згідно архівної довідки від 01.06.2021 року за №09-17/183, періоди роботи на заводі «Екма» згідно довідки від 20.08.1996 року №30/20-134; періоди роботи в ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського» згідно довідки від 17.07.2007 року №440, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
11.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2.
19.12.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянуло за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 11.12.2025 року та рішенням за №047050034531 відмовило в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку №2 та страхового стажу. 
Також в даному рішенні зазначено, що вік заявника становить 55 рік, страховий стаж заявника - 28 років 11 місяців 01 днів, а пільговий стаж по Списку №2 – відсутній. 
Крім цього в рішенні зазначено, що:
- до пільгового стажу по Списку №2 не зараховано періоди роботи згідно довідок: №01/23/122, виданої філією «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», оскільки згідно додаткових відомостей в пільговій довідці відсутній номер наказу про проведення атестації робочих місць, до заяви не долучено накази про результати атестації робочих місць за умовами праці, дата видачі пільгової довідки містить виправлення; періоди роботи на «Вільногірському заводі електровакуумного скла» згідно архівної довідки від 01.06.2021 року за №09-17/183, періоди роботи на заводі «ЕКМА» згідно довідки від 20.08.1996 року №30/20-134; періоди роботи в ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського» згідно довідки від 17.07.2007 року №440, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
- до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року та з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року, оскільки заявник працював на території Російської Федерації.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п.1, 2, 3, 11, 13, 14 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:
на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;
на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;
у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії
Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:
документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);
трудова книжка;
документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:
довідка про заробітну плату;
копії документів про проведення атестації робочих місць;
копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.
Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.
Як встановлено судом, позивач в період з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року працював в Дніпровському металургійному комбінаті (остання назва ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»; в періоди з 22.07.1987 року по 31.10.1987 року, з 16.01.1990 року по 30.09.1993 року у Вільногірському заводі електровакуумного скла (наступна назва – ВАТ «Завод «ЕКМА»). 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 року по справі №904/2104/19, яка набрала законної сили 24.04.2025 року, ліквідовано ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» без правонаступника.
Постановою Арбітражного суду Дніпропетровської області №Б/24/24/01 від 07.05.2001 року ВАТ «Завод «ЕКМА» признаний банкрутом та ухвалою суду від 07.08.2001 року ліквідований. 
Отже в даному випадку підтвердження періоду роботи позивача в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ВАТ «Завод «ЕКМА» здійснюється за правилами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, а саме: за зверненням із заявою про підтвердження стажу роботи та прийняття комісією відповідного рішення про підтвердження або непідтвердження періодів роботи на пільгових професіях.
В даному випадку ані до суду, ані до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем не надано відповідного рішення про підтвердження періодів роботи позивача з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року, з 22.07.1987 року по 31.10.1987 року, з 16.01.1990 року по 30.09.1993 року на пільгових посадах в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ВАТ «Завод «ЕКМА».
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу за відсутності відповідного рішення про підтвердження періодів роботи позивача з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року, з 22.07.1987 року по 31.10.1987 року, з 16.01.1990 року по 30.09.1993 року на пільгових посадах в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ВАТ «Завод «ЕКМА».
Стосовно позовних вимог в частині зарахування періоду роботи позивача в Російській Федерації, суд зазначає наступне. 
Суд зазначає, що 15.05.1992 року набула чинність Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі – Угода). Вказана Угода укладена між наступними державами-учасницями: Азербайджанська Республіка, Російська Федерація, Республіка Білорусь, Республіка Таджикистан, Республіка Вірменія, Туркменистан, Республіка Казахстан, Республіка Узбекистан, Республіка Киргизстан, Україна, Республіка Молдова.
Відповідно до статті 1, 4, 5, 6, 11, 13 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Держави - учасниці Співдружності проводять політику гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення.
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
29.11.2022 року постановою Кабінету Міністрів України №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Постанова Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 року набрала чинності 02.12.2022 року.
Судом встановлено, що позивач працював в Російській Федерації в періоди з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року, що не заперечується сторонами. 
Як встановлено судом, позивач працював на території Російської Федерації, тобто до виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Таким чином відповідач протиправно не врахував період роботи позивача з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року до страхового стажу позивача із посиланням на той факт, що позивач працював в державі, з якою відсутній Міжнародний договір про пенсійне забезпечення, після виходу України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення в частині незарахування позивачу до страхового стажу періодів роботи з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року.
Таким чином з метою відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 12.11.1987 року ро 05.12.1989 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 
якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що умовою для зарахування військової служби до пільгового стажу в даному випадку є факт наявності станом на момент призову на військову службу працевлаштування на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Оскільки відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 21.07.1986 року по 19.11.1986 року, суд доходить висновку про правомірність відмови пенсійного органу до пільгового стажу позивача періоду військової служби з 12.11.1987 року ро 05.12.1989 року.
Враховуючи відсутність необхідного пільгового стажу у позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу з 11.12.2025 року (дати первинного звернення) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак з метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 11.12.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 665,60 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25096, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047050034531 від 18.12.2025 року в частині відмови в зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року до страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року, з 01.12.1993 року по 22.09.1994 року, з 19.10.1994 року по 12.11.1994 року, з 06.04.1995 року по 01.09.1995 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.12.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25096, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, код ЄДРПОУ 20632802) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський