ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 вересня 2026 року м. Житомир справа № 240/27174/25
категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та нечинним рішення, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна зава ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та нечинним рішення 70 чергової сесії 8 скликання Романівської селищної ради від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції".
Позовні вимоги мотивовані незгодою з реорганізацією Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення у Романівський ліцей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, зумовленою зміною функціоналу та призначення закладу освіти у селі Романівка, що фактично означатиме, як пояснює позивачка, що здобувачі початкової освіти з села Романівка Житомирського району (учні з 1 по 9 класи, включаючи сина позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у 2-му класі) щодня їздитимуть для навчання в інший навчальний заклад, в іншому населеному пункті: Врублівська гімназія, за адресою тг Романівська, Житомирський р-н, Житомирська область, с. Врублівка, вулиця Любарська, 15. Позивачка зауважує, що ще 21 травня 2025 року батьки учнів 1 – 9 класів Романівського ліцею № 2 подали відповідачу колективне звернення зі спільними запереченнями проти запровадження з 2027 року у селі Романівка навчального закладу типу ліцей для навчання в ньому учнів 10 – 11 класів, проте вже 25 липня 2025 року на офіційному веб-сайті Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області було розміщено розпорядження в. о. голови Романівської селищної ради від 22 липня 2025 року № 106 "Про винесення на громадське обговорення проектів рішень щодо реорганізації закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення" із встановленим терміном подачі письмових (електронних) пропозицій щодо предмету обговорення до 25 липня 2026 року включно. Тому з 25 серпня 2025 року дотепер триває збір підписів жителів Романівської територіальної громади для подання колективного звернення до відповідача. Однак вже 15 серпня 2025 року на веб-сайті Романівської селищної ради опубліковано проект рішення сесії Романівської селищної ради VIII скликання "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки у новій редакції", який, як стверджує позивачка, не був предметом громадського обговорення, тому 28 серпня 2025 року до Романівської селищної ради було скеровано копію згаданого колективного звернення, яке станом на 24 листопада 2025 року підписав 291 житель громади, з метою проінформувати депутатів Романівської селищної ради про позицію громади щодо незгоди з реорганізацією, зокрема, Романівського ліцею № 2. 
Всупереч цьому, думку громади, як наполягає позивачка, відповідачем враховано не було, й 29 серпня 2025 року ухвалено спірне рішення, яке, з огляду на викладені обставини, не є таким, на думку позивачки, що прийнято у спосіб, встановлений законом, нерозсудливо та без урахування обставин, що мають значення при ухваленні такого рішення, та всупереч меті, з якою відповідне повноваження надано відповідачу.
Ухвалою від 08 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву наполягає на відсутності порушеного права позивачки оскаржуваним рішенням, а також безпідставності доводів в обґрунтування заявлених позовних вимог, стверджуючи, що оскаржуване рішення прийнято з метою поступового приведення мережі закладів загальної середньої освіти до вимог законодавства у сфері освіти.
Відповідач стверджує про оприлюднення проєкту спірного рішення на сайті Романівської селищної ради, відмічаючи, що з моменту публікації/оприлюднення проекту рішення "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти
Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції" жодних зауважень та/або заперечень від учасників освітнього процесу не надходило, у зв`язку з чим Комісією з гуманітарних питань та з питань законності, регламенту та депутатської етики було вирішено винести спірне рішення на розгляд сесії селищної ради.
Наполягає, що обговорення Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2027 роки в новій редакції відбувалось ще з 2024 року, зокрема: проведенням 27 серпня 2024 року в адмінприміщенні селищної ради Громадських слухань щодо внесення змін до плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2021 – 2027 роки (оголошення про проведення заходу було розміщене на сайті Романівської селищної ради та на сайті "Твій Романів"); проведенням 28 серпня 2024 року Гуманітарним відділом Романівської селищної ради наради при начальнику гуманітарного відділу Романівської селищної ради, присутніми на якій були очільники закладів освіти, заступники директорів з навчально-виховної роботи закладів загальної середньої освіти, голови профспілкових комітетів закладів освіти селищної ради (всього 52 особи) й серед питань порядку денного було обговорено "Особливості впровадження профільної середньої освіти" та вирішено – інформацію взяти до відома та керівництва в роботі, провести в закладах освіти відповідні обговорення щодо даного питання. По тому, 14 вересня 2024 року Костянтинівською філією Биківського ліцею Романівської селищної ради було проведено класні батьківські збори; 18 вересня 2024 року – загальношкільні батьківські збори Гордіївської філії Романівського ліцею № 2; 24 вересня 2024 року – збори трудового колективу Гордіївської філії Романівського ліцею № 2; 09 травня 2025 року – Загальношкільні батьківські збори Ольшанської філії Биківського ліцею; 12 травня 2025 року в селищі Романів в присутності жителів Романівської територіальної громади, керівників та педагогічних працівників закладів освіти проведено зустріч з обговорення питання на тему: "Профільна освіта у Романівській громаді: якою її бачите ви ?"; 06 березня 2025 року – загальношкільні батьківські збори Романівського ліцею № 2; 14 та 20 травня 2025 року Старочуднівськогутянським ліцеєм проводились робоче засідання педагогічної ради, загальношкільні батьківські збори, засідання органів учнівського самоврядування, й за результатами обговорення було погоджено створення профільного ліцею в Романівській селищній раді; 21 травня 2025 року відбулось засідання педагогічної ради Врублівського ліцею; 20 травня 2025 року – загальношкільні батьківські збори Булдичівської філії Романівського ліцею № 2. Серед питань було висвітлено і обговорено створення профільного ліцею у Романівській об`єднаній територіальній громаді, що знайшло схвалення присутніх на вказаних заходах.
19 травня 2025 року в Романівському ліцеї № 2 проведено Методичний міст по темі "Обмін досвідом: Конкурентоспроможність закладу загальної середньої освіти. Управління конкурентоспроможністю педагогічних працівників", де учасники заходу обговорили питання "Що передбачає і як відбуватиметься трансформація мережі закладів загальної середньої освіти у Романівській громаді"; 08 липня 2025 року у великій залі засідань Романівської селищної ради відбулась консультація у формі круглого столу з експертами Швейцарсько-українського проекту DECIDE на якому обговорювалось реформу профільної середньої освіти, яка запрацює вже з 2027 року, зміни, які чекають на старшу школу і про те, як найкраще підготуватись до нових викликів, участь в круглому столі взяли депутати, освітяни, учні, батьки, представники місцевого самоврядування та активна громадськість (у тому числі позивачка).
26 серпня 2025 року відбулась зустріч керівництва селищної ради з педагогічною та батьківською спільнотами Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Цей захід проводився в актовому залі Романівського ліцею № 2 по вул. Шкільній, 1 в с. Романівка; темою заходу було висвітлення і обговорення Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2027 роки в новій редакції, а метою – ознайомлення зі змістом проєкту рішення Романівської селищної ради "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної рад на 2024 – 2027 роки в новій редакції", а також інформування про наміри, шляхи, вимоги та можливості щодо створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 2 в с. Романівка. Порядком денним заходу було доведення присутнім та обговорення особливостей трансформації освітньої мережі Романівської селищної ради. Присутніми на заході були батьки учнів Романівського ліцею № 2, педагогічні працівники закладу; всього 110 осіб, у тому числі й позивачка, яка висловила думку переважної більшості батьків учнів закладу освіти про те, що вони не проти створення академічного ліцею в громаді, але не на базі Романівського ліцею № 2, оскільки молодшим школярам буде важко долати відстань до інших навчальних закладів.
Поряд з наведеним, доведення громадськості важливості та висвітлення питання трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2027 роки публікувалось в засобах масової інформації, інформація про трансформацію закладів освіти висвітлювалась через сайти в мережі Internet.
Таким чином, Романівською селищною радою було забезпечено обговорення та вивчення питання щодо потреби територіальної громади в профільній освіті академічного спрямування перед прийняттям рішення 70 чергової сесії 8 скликання Романівської селищної ради від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції", а також обговорення норм законодавства, які передбачають проведення реформи освіти.
Водночас відповідач доводить незначимість певних процедурних порушень ухвалення рішення, стверджуючи, що порушення встановленої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Відповідач також звертає увагу й на те, що 25 липня 2025 року на сайті Романівської селищної ради в розділі "КОНСУЛЬТАЦІЇ З ГРОМАДСЬКІСТЮ" https://romanivskagromada.gov.ua/news/1753444693/ розміщено Розпорядження Романівського селищного голови від 22 липня 2025 року № 106 "Про винесення на громадське обговорення проектів рішень щодо реорганізації закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення", яким на громадське обговорення винесено низку проєктів рішень, включаючи й питання реорганізації Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення у Романівський ліцей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Це доводить, як переконує відповідач, що процес трансформації мережі закладів загальної середньої освіти відповідач провадить відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема статті 32 Закону України від 16 січня 2020 року № 463-IX "Про повну загальну середню освіту" (надалі - Закон № 463-IX).
Окремо відповідач наполягає й на відсутності порушеного права позивачки оскаржуваним рішенням, яке вона вбачає у певних труднощах, на її переконання, для дітей дістатися до навчального закладу, зумовлених відстанню між населеними пунктами, незадовільним дорожнім покриттям та, зрештою, відтоком молоді з громади через небажання навчатися у 10 – 12 класах та необґрунтоване збільшення видатків з місцевого бюджету. Такі порушення відповідач вважає надуманими та такими, що базуються на припущеннях, оскільки, як стверджує відповідач, ґрунтуються на подіях, які ще не настали й настання яких не є доведеним та є декларативними твердженнями позивачки (заяви, які не підкріплені належними та допустимими доказами), суб`єктивним тлумаченням обставин (бачення ситуації позивачкою, яка не збігається з фактичними показниками ефективності освітньої мережі), маніпулятивними доводами (використання емоційно забарвлених тем (безпека дітей, воєнний стан) без розрахунків). Позивачкою не наведено жодних обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням прав її дитини, адже, як стверджує відповідач, дії Романівської селищної ради щодо створення в громаді можливості для здобуття профільної середньої освіти та, як наслідок, прийняття оскаржуваного рішення (чому передувало його громадське обговорення мешканцями громади, педагогічними працівниками, батьками учнів) жодним чином не порушує, як вважає відповідач, прав позивачки та її дитини.
З таких підстав просить суд відмовити у позові.
У відповіді на відзив позивачка заперечує проти доводів відповідача, стверджуючи, що відповідачем не спростовано ані незаконності оскаржуваного рішення, ані недотримання процедури його прийняття та його невідповідності інтересам та думці територіальної громади.
Позивачка зауважує, що проєкт оскаржуваного рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті відповідача 15 серпня 2025 року, і вже 29 серпня 2025 року на 70 черговій сесії 8 скликання Романівської селищної ради прийнято оспорюване рішення, що підтверджує його оприлюднення з порушенням статті 32 Закону № 463-IX.
У період з 15 по 29 серпня 2025 року було проведено: 26 серпня 2025 року зустріч керівництва селищної ради з педагогічною та батьківською спільнотами Романівського ліцею № 2 в актовому залі Романівського ліцею № 2 з метою: ознайомлення зі змістом проекту рішення Романівської селищної ради "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції", а також інформування про наміри, шляхи та можливості щодо створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 1 в с. Романівка. За наслідками зустрічі, як зазначає позивачка, не було узгоджено, що ліцей у Романівській громаді буде створено на базі Романівського ліцею № 2, с. Романівка, оскільки більшість батьків висловились негативно, а тому було погоджено тільки те, що створення академічного ліцею потрібне у Романівській громаді. Зауважує, що зустрічі та консультації до 15 серпня 2025 року були проведені до опублікування проекту оспорюваного рішення, тож їх проведення мало непредметний розгляд, а після 29 серпня 2025 року – вже по факту прийняття оспорюваного рішення.
Позивачка стверджує, що в цілому, за наслідками проведення зборів членів громади (засідання, батьківські збори, зустрічі), на які посилається у відзиві відповідач, вирішено взяти до уваги освітню реформу та підтримана думка, що громаді потрібен ліцей. Проте, члени громади, зокрема мешканці села Романівка та селища Романів, у більшості висловилися проти створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 2 с. Романівка. При цьому позивачка зазначає про безпідставність доводів відповідача щодо відсутності зауважень з боку учасників освітнього процесу від часу опублікування проєкту спірного рішення (15 серпня 2025 року), оскільки у позовній заяві наведено перелік вжитих членами громади заходів, які свідчать про незгоду із запропонованою мережею навчальних закладів (звернення, заяви, ініціювання судових спорів), та безпосередньо 28 серпня 2025 року відповідачу було скеровано копію відповідного колективного звернення.
Наполягає на доведенні порушення прав позивачки (її дитини) оспорюваним рішенням в аспекті доступності освіти, позаяк відповідачем не надано інформації щодо організації безпекових заходів у Врублівській гімназії, плану та джерел фінансування організації підвезення дітей середньої школи, як і не враховано інтересів громади, позаяк підписи на колективних зверненнях від 26 серпня 2024 року, від 21 травня та 28 серпня 2025 року засвідчують незгоду мешканців громади щодо запровадження з 2027 року у селі Романівка навчального закладу типу ліцей для навчання учнів 10 – 11 класів.
У запереченнях (на відповідь на відзив) відповідач насамперед акцентує на помилковості доводів позивачки щодо порушення строку оприлюднення проєкту спірного рішення, зазначаючи, що його було опубліковано ще 16 липня 2024 року на сторінці сайту Романівської селищної ради https://romanivska-gromada.gov.ua/docs/1730611/ у розділі "Офіційні документи". Тож 15 серпня 2025 року на сторінці сайту Романівської селищної ради https://romanivskagromada.gov.ua/docs/2092572/ у розділі "Офіційні документи" проєкт рішення з Планом трансформації було опубліковано повторно. Цим спростовано й доводи позивачки про те, що зустрічі та консультації до 15 серпня 2025 року були проведені до опублікування проекту оспорюваного рішення. При цьому відповідач наполягає, що створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 2 є обґрунтованим завдяки його перевагам у інфраструктурі (пансіон, площі харчоблоку та їдальні, укриття), відповідності будівельним, санітарним та безпековим нормам. Це дозволить, як зауважує відповідач, ефективно реалізувати реформу освіти до 2027 року, забезпечуючи якісну профільну освіту для учнів Романівської громади. Факт проведення публічних обговорень – зустрічей, засідань, круглих столів і т.і. за участю педагогічних колективів, батьків з можливістю долучення до обговорення усіх бажаючих підтверджує, що Романівська селищна рада як орган місцевого самоврядування діяла відкрито та публічно.
Також відповідач вкотре звертає увагу на відсутності порушення оскаржуваним рішенням прав позивачки та її дитини, аргументуючи тим, що усі питання, на які вказує позивачка, реалізовані в Комплексній програмі розвитку освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2026 роки, затвердженої Рішенням 59 сесії Романівської селищної ради 8 скликання від 25 жовтня 2024 року № 1842-59/24, яка передбачає заходи, пов`язані з розвитком повної загальної середньої освіти, харчування, підвезення учнів (зокрема створено автопарк з 10 автобусів), створення безпечного освітнього середовища в закладах освіти тощо.
У письмових поясненнях позивачка вказує, що Житомирською обласною військовою адміністрацією прийнято розпорядження від 24 грудня 2025 року № 1418 "Про затвердження плану формування мережі закладів освіти Житомирської області, які забезпечуватимуть здобуття профільної середньої освіти з 01 вересня 2027 року, та їхнього орієнтовного переліку", до пункту до 32 додатку 2 якого в орієнтовний перелік закладів освіти Житомирської області, які забезпечуватимуть здобуття профільної середньої освіти з 01 вересня 2027 року, академічні та наукові ліцеї, у Романівській територіальній громаді внесено Романівський ліцей № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, що доводить, на думку позивачки, виникнення реальних юридичних наслідків оспорюваного рішення щодо формування та зміни мережі закладів освіти у Романівській територіальній громаді Житомирського району Житомирської області.
Також позивачка подала іншу заяву, у якій просить суд не приймати до розгляду докази оприлюднення проєкту рішення "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024– 2027 роки в новій редакції" на офіційному сайті Романівської селищної ради 16 липня 2024 року, як такі, що подані без клопотання про їх приєднання до матеріалів справи та з порушенням строку їх подання, оскільки до відзиву на позовну заяву їх відповідачем не долучалось, як і не обґрунтовувалось поважності причин їх неподання разом з відзивом.
Також позивачка звертає увагу на відмінності у публікаціях 16 липня 2024 року та від 15 серпня 2025 року: проєкт рішення у публікації від 15 серпня 2025 року містить ширший перелік законодавства, яким керується відповідач, приймаючі рішення, порівняно з проєктом рішення, що розміщений 16 липня 2024 року; у першій публікації проєкту рішення відсутній додаток до плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на період 2024-2027 років та відсутня пояснювальна записка; у публікації від 16 липня 2024 року не вказано про його винесення на громадське обговорення протягом року. Крім того, проєкт рішення від 19 липня 2024 року, який було опубліковано на веб-сайті відповідача 16 липня 2024 року, знято з порядку денного сесії Романівської селищної ради від 19 липня 2024 року, що підтверджується протоколом 56 чергової сесії Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області 8 скликання від 19 липня 2024 року. Проте вже на тоді члени громади не підтримали та неодноразово висловились проти запропонованої мережі навчальних закладів шляхом відкриття ліцею в громаді на базі Романівського ліцею № 2 у с. Романівка.
Відповідач у додаткових поясненнях акцентує, що згадане позивачкою розпорядження Житомирської обласної військової адміністрації від 24 грудня 2025 року № 1418 "Про затвердження плану формування мережі закладів освіти Житомирської області, які забезпечуватимуть здобуття профільної середньої освіти з 01 вересня 2027 року, та їхнього орієнтовного переліку" прийнято після ухвалення оскаржуваного у справі рішення, тож не підлягає урахуванню судом при оцінці цього рішення.
Заперечуючи проти доводів позивачки щодо неурахування судом доданих до заперечень на відповідь на відзив доказів, відповідач зауважує на тому, що доданими доказами не підтверджено інакших, аніж на підтвердження оприлюднення у встановленому порядку проєкту рішення щодо формування мережі закладів середньої загальної освіти Романівської селищної ради обставин, що не змінює позицію відповідача, а підтверджує обставини, викладені у відзиві. Стверджує, що повторне оприлюднення у 2025 році жодним чином не спростовує попереднього оприлюднення у 2024 році, а відмінність публікацій пояснюється відсутністю заборони щодо уточнення та доповнення проєкту рішення, як і зняття питання з порядку денного сесії 19 липня 202 року не впливає на факт оприлюднення відповідного проєкту. Додання доказів до заперечень зумовлено змагальністю сторін, а їх подання не обмежується формальним підходом до оцінки строку їх подання, а спрямовано на дотримання принципів повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи.
Ухвалами від 31 березня та 07 травня 2026 року суд залишив без задоволення клопотання Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Розглянувши доводи та заперечення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 15 серпня 2025 року на веб-сайті Романівської селищної ради опубліковано проект рішення сесії Романівської селищної ради VIII скликання "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки у новій редакції".
29 серпня 2025 року на 70 черговій сесії 8 скликання Романівської селищної ради прийнято оспорюване рішення від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 яким затверджено План
трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції, згідно з яким, зокрема, Романівський ліцей № 2 у 2026 – 2027 роках зберігає тип навчального закладу –"ліцей", а Додатком до Плану трансформації визначено реорганізацію закладу, зокрема, Романівського ліцею № 2 з 01 липня 2026 року з прийняттям: 1. Розпорядження селищного голови про проведення громадського обговорення (слухання); 2. Рішення сесії Романівської селищної ради Про реорганізацію Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області; 3. Зміна установчих документів закладу; припиненням набору в початкові класи з 01 вересня 2026 року; переведення учнів 1-9 класів у гімназії Романівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області з 01 вересня 2027 року.
Завершальний етап трансформації: зміна типу та назви закладу на Романівський ліцей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області до 01 вересня 2027 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.
Статтею 53 Конституції України передбачено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
У пункті 1 резолютивної частини Рішення від 4 березня 2004 року № 5-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті конституційного подання положення частини третьої статті 53 Конституції України "держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах" у контексті частин першої, другої та четвертої зазначеної статті необхідно розуміти так:
- доступність освіти як конституційна гарантія реалізації права на освіту на принципах рівності, визначених статтею 24 Конституції України, означає, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості для реалізації цього права;
- безоплатність освіти як конституційна гарантія реалізації права на освіту означає можливість здобуття освіти в державних і комунальних навчальних закладах без внесення плати у будь-якій формі за освітні послуги визначених законодавством рівня, змісту, обсягу і в межах тих видів освіти, безоплатність яких передбачена частиною третьою статті 53 Конституції України.
У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.
Забезпечення якнайкращих інтересів дитини є одним із базових міжнародних принципів, який закріплений, зокрема, у статті 24 Хартії основних прав Європейського Союзу. Зміст цього принципу полягає у тому, що при здійсненні будь-яких дій по відношенню до дітей, як з боку органів державної влади, так і з боку приватних установ, вищі інтереси дитини повинні розглядатися як пріоритетні.
Верховний Суд неодноразово наголошував на пріоритетності положень зазначених міжнародних актів, зокрема у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 337/3087/17(2-а/337/236/2017), від 25 квітня 2019 року у справі № 226/1056/17, від 24 жовтня 2019 року у справі № 815/1729/16, від 25 березня 2020 року у справі № 387/168/17(2-а/387/8/17), від 26 травня 2020 року у справі № 303/5848/16-а та від 08 серпня 2023 року у справі № 460/25721/22, від 13 лютого 2024 року у справі № 320/5934/22.
Відповідно до частини третьої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон № 280/97-ВР; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Водночас абзацом 2 пункту 30 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР установлено, що реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.
Тобто, рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад.
У свою чергу, частиною першою статті 13 Закону України від 05 вересня 2017 року № 2145-VIII "Про освіту" (надалі - Закон № 2145-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що для забезпечення територіальної доступності повної загальної середньої освіти органи місцевого самоврядування створюють і утримують мережу закладів освіти та їхніх філій.
Кожна особа має право здобувати початкову та базову середню освіту в закладі освіти (його філії), що найбільш доступний та наближений до місця проживання особи.
Право особи здобувати початкову та базову середню освіту у державному або комунальному закладі освіти (його філії), за яким закріплена територія обслуговування, на якій проживає ця особа, гарантується, що не обмежує право особи обрати інший заклад освіти.
Відповідно до частини третьої статті 66 Закону № 2145-VIII сільські, селищні ради: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів; оприлюднюють офіційну звітність про всі отримані та використані кошти, а також перелік і вартість товарів, робіт, послуг, спрямованих на потреби кожного із заснованих ними закладів освіти, та інші видатки у сфері освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.
Частиною першою статті 32 Закону № 463-IX передбачено, серед іншого, що рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти приймає його засновник (засновники).
Мережа закладів загальної середньої освіти формується відповідно до законодавства з урахуванням соціально-економічної та демографічної ситуації, а також відповідно до культурно-освітніх та інших потреб територіальної громади та/або суспільства.
Рішення про утворення комунальних початкових шкіл, гімназій як окремих юридичних осіб, їх реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) приймають районні, міські, сільські, селищні ради.
Відповідно до частини другої статті 32 Закону № 463-IX у разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов`язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.
Реорганізація, зміна типу, ліквідація закладу загальної середньої освіти у сільській місцевості допускається лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника, який оприлюднюється не менше ніж за один рік до прийняття відповідного рішення.
Предметом оскарження у цій справі позивачкою визначено рішення 70 чергової сесії 8 скликання Романівської ради від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції".
У Пояснювальній записці до проєкту спірного рішення йдеться про те, що, зокрема, зі вступом в дію Закону "Про повну загальну середню освіту" виникає необхідність приведення до вимог зазначеного Закону мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної територіальної громади... Мережа закладів загальної середньої освіти формуватиметься відповідно до законодавства з урахуванням соціально-економічної та демографічної ситуації, а також відповідно до культурно-освітніх та інших потреб Романівської селищної територіальної громади. Трансформація мережі закладів загальної середньої освіти відбуватиметься поетапно, шляхом реорганізації закладів, що здійснюють освітню діяльність одночасно на всіх рівнях повної загальної середньої освіти, в гімназії та ліцей...Буде максимально збережено гімназії у кожному старостинському окрузі, в яких наповнюваність класів буде 13 учнів і більше. Шкільні автобуси будуть здійснювати підвезення дітей в межах старостинського округу з майбутнім підвезенням до ліцею, педагогічні працівники будуть забезпечені роботою.
Як встановлено судом, згідно з Планом трансформації, зокрема, Романівський ліцей № 2 у 2026 - 2027 роках зберігає тип навчального закладу - "ліцей", а Додатком до Плану трансформації визначено реорганізацію закладу, зокрема, Романівського ліцею № 2, з 01 липня 2026 року такими етапами: 
1. Розпорядження селищного голови про проведення громадського обговорення (слухання); 
2. Рішення сесії Романівської селищної ради Про реорганізацію Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області; 
3. Зміна установчих документів закладу; припиненням набору в початкові класи з 01 вересня 2026 року; переведення учнів 1-9 класів у гімназії Романівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області з 01 вересня 2027 року.
Отже, оскаржуване рішення є саме Планом трансформації, тобто визначенням етапів реорганізації шляхом перетворення, а не, власне, рішенням про реорганізацію закладу загальної середньої освіти, зокрема й про яке йдеться у частині другій статті 32 Закону № 463-IX.
Так, як і зазначає позивачка у позові, 25 липня 2025 року на офіційному веб-сайті Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області було розміщено інформацію про винесення на громадське обговорення проектів рішень щодо реорганізації закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення: відповідно до розпорядження в. о. голови Романівської селищної ради від 22 липня 2025 року № 106 "Про винесення на громадське обговорення проектів рішень щодо реорганізації закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення" винесено на громадське обговорення, зокрема:
- проект рішення про реорганізацію Романівського ліцею № 1 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення у Романівську гімназію Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (додаток 1);
- проект рішення про реорганізацію Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області шляхом перетворення у Романівський ліцей Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (додаток 2);
- проект рішення про припинення набору учнів до 10 класів Романівського ліцею № 1 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області з 01 вересня 2026 року (додаток 8);
- проект рішення про припинення набору в початкову школу Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області з 01 вересня 2026 року (додаток 10).
Додатком 11 до Розпорядження від 22 липня 2025 року № 106 метою обговорень визначено врахування думки жителів Романівської селищної територіальної громади щодо реорганізації закладів загальної середньої освіти на території громади та обговорення відповідних проектів рішень Романівської селищної ради.
Відповідно до пункту 4 Розпорядження від 22 липня 2025 року № 106 встановлено терміни подачі письмових (електронних) пропозицій щодо предмету обговорення до 25 липня 2026 року включно.
Тож оскаржуване у цій справі рішення Романівської селищної ради від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції" не є рішенням про реорганізацію закладів загальної середньої освіти у межах Романівської територіальної громади, натомість інформацію про винесення на громадське обговорення саме такого рішення розміщено на офіційному веб-сайті Романівської селищної ради 25 липня 2025 року й таке не є предметом розгляду цієї справи. 
Попри це, суд, враховуючи предмет оскарження у цій справі, в аспекті доводів позивачки щодо вимог громадського обговорення спірного рішення, аби повною мірою виконати завдання адміністративного судочинства та реалізувати мету судового розгляду та вичерпного вирішення спору, надає правову оцінку спірному рішенню у вимірі вимог щодо його громадського обговорення, зазначаючи таке.
Суд, насамперед, визначаючись у цій справі виходить з того, що зміст заявлених позивачкою вимог визначає й характер спірних правовідносин у цій справі, що покладає на суд обов`язок з дотриманням встановленого процесуальним законом порядку ухвалити одне з рішень, продиктованих їхнім змістом. Роблячи висновки у справі суд виходить з того, що звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд перевіряє доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі відповідність обраного способу захисту порушеному праву.
Аналіз доводів пред`явленого позову в контексті змісту спірних правовідносин дає переконливі підстави вважати необґрунтованими доводи відповідача про відсутність порушеного права позивачки (її дитини) оскаржуваним рішенням, зважаючи на те, що підставою позову позивачкою виокремлено недотримання вимоги громадського слухання проекту програмного документа (Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки), яке впливає на таке важливе конституційне право, як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті такого рішення, тож безпосередньо зачіпає права позивачки (її дитини).
Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), а у силу частини другої статті 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.
Тому відповідність закону рішення чи діяння (управлінського волевиявлення) суб`єкта владних повноважень за критеріями дотримання компетенції, меж повноважень, способу дій, приводу реалізації адміністративної функції, обґрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, рівності перед законом, унеможливлення дискримінації, пропорційності, своєчасності, права особи на участь у процесі прийняття рішення, має доводитись, насамперед, відповідачем - суб`єктом владних повноважень.
При цьому, із положень частин першої і другої статті 77 КАС України у поєднанні з приписами частини четвертої статті 9, абзацу 2 частини другої статті 77, частин третьої і четвертої статті 242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).
Тому, у сенсі заяви позивачки, поданої через підсистему "Електронний суд" 16 січня 2026 року щодо неурахування судом доданих до заперечень на відповідь на відзив доказів відповідача (роздруківка з веб-сайту Романівської селищної ради публікації щодо Проєкту рішення сесії №- "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції" від 16 липня 2024 року та проєкт рішення від 19 липня 2024 року сесії №- "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції" з Планом трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки), суд зауважує на тому що ці докази, подані відповідачем на підтвердження оприлюднення проєкту спірного рішення не менш, ніж за один рік до його ухвалення, не беруться судом до уваги з тієї підстави, що, як вже йшлося у цьому судовому рішенні, оскаржуване рішення у цій справі (про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції), не є рішенням засновника про реорганізацію освітнього закладу, вимогу щодо оприлюднення якого закріплено у частині другій статті 32 Закону № 463-IX, натомість План трансформації вміщує послідовність етапів (впроваджуваних заходів), у тому числі й щодо прийняття рішення про реорганізацію Романівського ліцею № 2, проте його не підміняє. То ж ці докази не є належними щодо предмета оскарження у цій справі.
Разом з тим, позивачка обґрунтовано зазначає, що оскільки проєкт спірного рішення було опубліковано 15 серпня 2025 року на сайті Романівської селищної ради, то слід враховувати те, що після оприлюднення цього проєкту 26 серпня 2025 року відбулась зустріч керівництва Романівської селищної ради з педагогічною та батьківською спільнотами Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, що оформлено протоколом від 26 серпня 2025 року, та не заперечується відповідачем та ним підтверджено доданими у справу доказами.
Цей захід проводився в актовому залі Романівського ліцею № 2 по вул. Шкільній, 1 в с. Романівка.
Темою заходу було висвітлення і обговорення Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2027 роки в новій редакції. Мета: ознайомлення зі змістом проєкту рішення Романівської селищної ради "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної рад на 2024 – 2027 роки в новій редакції та інформування про наміри, шляхи, вимоги та можливості щодо створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 2 в с. Романівка.
Присутніми на заході були батьки учнів Романівського ліцею № 2, педагогічні працівники закладу. Всього присутніх 110 осіб.
Порядком денним заходу було питання доведення до відома присутніх та обговорення особливостей трансформації освітньої мережі Романівської селищної ради, у ході якого було заслухано ОСОБА_3 (заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради), ОСОБА_4 (виконуючого обов`язки селищного голови Романівської селищної ради), ОСОБА_5 (головного спеціаліста гуманітарного відділу Романівської селищної ради), які ознайомили присутніх з вимогами освітньої реформи, а також про те, що з 2027 року стартує профільне навчання у старшій школі (10 – 12 класи) та відповідності Романівського ліцею № 2 вимогам закону для статусу академічного ліцею. Розглядався проєкт рішення Романівської селищної ради "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024 – 2027 роки в новій редакції" із зазначенням потреби його затвердження до 01 вересня поточного року. Також присутніх було ознайомлено з наслідками неприйняття цього проекту, що призведе до відсутності в громаді старшої школи для 10 – 12 класів.
Протоколом від 26 серпня 2025 року підтверджено участь позивачки – ОСОБА_1 у цьому заході, яка висловила думку переважної більшості батьків учнів закладу освіти про те, що вони не проти створення академічного ліцею в громаді, але не на базі Романівського ліцею № 2, оскільки молодшим школярам буде важко долати відстань до інших навчальних закладів.
За підсумками проведеного заходу присутні прийшли згоди в тому, що створення академічного ліцею в Романівській громаді потрібне.
Правовий висновок про те, що опублікування проєкту відповідного рішення, пояснювальної записки до нього, проведення інформаційну-роз`яснювальної роботи з педагогічним колективом та батьківською громадськістю, розгляд та надання відповідей на звернення окремих батьків, а також проведення зустрічей з батьками є допустимою формою консультації з громадськістю викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 387/168/17(2-а/387/8/17), від 30 листопада 2021 року у справі № 290/791/16-а та від 27 січня 2023 року у справі № 300/5730/21.
На ці висновки Верховного Суду покликається й відповідач у відзиві на позовну заяву, які, й суд звертає увагу, зроблено до набрання чинності Законом України від 09 травня 2024 року № 3703-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо народовладдя на рівні місцевого самоврядування" (надалі – Закон № 3703-IX), яким, зокрема, статтю 13 "Громадські слухання" Закону № 280/97-ВР викладено у новій редакції.
Так, згідно з положеннями статті 13 Закону № 280/97-ВР (тут і надалі у редакції Закону № 3703-IX) жителі мають право проводити громадські слухання - зустрічатися для обговорення питань з депутатами сільської, селищної, міської ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких заслуховувати зазначених осіб, порушувати питання та вносити пропозиції щодо вирішення питань місцевого значення.
Проведення громадських слухань є обов`язковим щодо: 1) прийняття, внесення змін до статуту територіальної громади; 2) проектів програмних документів (концепцій, програм, стратегій, планів), крім стратегічного плану розвитку територіальної громади та змін до нього; 3) проекту бюджету місцевого самоврядування; 4) інших питань, визначених законом або статутом територіальної громади.
Положення частини шостої статті 13 Закону № 280/97-ВР відсилають у питаннях, зокрема: порядку ініціювання, підготовки та проведення громадських слухань; території проведення громадських слухань; порядку прийняття пропозицій громадських слухань; порядку розгляду пропозицій громадських слухань посадовими особами та виконавчими органами ради; порядку інформування жителів про результати розгляду та реалізацію пропозицій громадських слухань, - до Статуту територіальної громади.
Відповідно до пункту 4 статті 12 Статуту Романівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області, затвердженого рішенням Романівської селищної ради від 26 лютого 2021 року № 153-6/21 порядок ініціювання, організації, проведення громадських слухань та врахування їх результатів органами та посадовими особами місцевого самоврядування визначається Положенням про громадські слухання в Романівській територіальній громаді, що є додатком до цього Статуту.
Своєю чергою, згідно з пунктом 9 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді (Додаток № 3 до Статуту Романівської територіальної громади) рішення про проведення громадських слухань за ініціативою Ради приймається на відповідному пленарному засіданні Ради.
Пунктом 10 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді визначено, що у розпорядженні селищного голови, рішенні Ради, повідомленні інших суб`єктів про ініціювання громадських слухань вказуються: 1) найменування особи, яка є ініціатором громадських слухань (із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові та посади для селищного голови чи старости або прізвище, ім`я, по батькові, дати народження - для членів ініціативної групи); 2) місцезнаходження (для органів самоорганізації населення) або місце проживання усіх членів ініціативної групи (для членів ініціативної групи); 3) дата, час і місце проведення громадських слухань; 4) територія, на якій проводяться громадські слухання; 5) питання, що виносяться на їх розгляд, із зазначенням чинників, які свідчать про суспільну значущість цих питань для жителів території, на якій проводяться громадські слухання; 6) перелік осіб, які запрошуються для виступів (доповідей) під час слухань; 7) номери контактних телефонів, електронні адреси та адреси для листування учасників ініціативної групи або осіб, відповідальних за організацію громадських слухань, - для інших осіб, які мають право ініціювати проведення громадські слухання; 8) інформацію щодо потреби ініціатора громадських слухань у сприянні органу місцевого самоврядування в організації цих слухань (для осіб, визначених у підпунктах 3-5 пункту 3 цього Положення); 9) порядок доведення інформації щодо проведення громадських слухань до жителів територіальної громади (для випадків, коли громадські слухання проводяться за ініціативою селищного голови чи Ради).
Не пізніше 3 робочих днів з моменту, зокрема, прийняття Радою рішення, селищний голова видає розпорядження про розгляд ініціативи щодо проведення громадських слухань (пункт 11 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді), з визначеною у пункті 12 цього ж Положення інформацією.
Протягом 3 робочих днів з дня видання розпорядження про проведення громадських слухань, але не пізніше 7 робочих днів до дня проведення громадських слухань, уповноважений орган (особа) Ради забезпечує оприлюднення оголошення про проведення громадських слухань на офіційному веб-сайті Ради (пункт 15 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді) з визначеною у цьому ж пункті інформацією.
Відповідно до пункту 17 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді до початку громадських слухань проводиться реєстрація учасників громадських слухань, а перед початком громадських слухань більшістю зареєстрованих учасників громадських слухань, які мають право голосу на цьому заході, обираються головуючий, секретар слухань та лічильна комісія. Інформація про це заноситься до протоколу громадських слухань (пункт 18 Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді). 
Пунктами 18 – 20 зазначеного Положення деталізовано порядок проведення та участі (виступів, доповідей, пропозицій та запитань, голосування) у громадських слуханнях, та відповідно до пункту 21 Положення за результатами громадських слухань у триденний термін оформляється письмовий протокол, в якому чітко формулюються рішення (пропозиції) громадських слухань. Протокол підписується головою та секретарем громадських слухань у двох примірниках. Список реєстрації учасників громадських слухань додається до протоколу та є його невід`ємною частиною.
Поряд з цим, нормами частини п`ятої статті 13 Закону № 280/97-ВР регламентовано, що пропозиції щодо вирішення питань місцевого значення, внесені за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду з прийняттям відповідного рішення органами та посадовими особами місцевого самоврядування, до компетенції яких належить порушене питання, протягом 30 календарних днів з дня проведення громадських слухань. Рішення, прийняте за результатами розгляду пропозицій громадських слухань, підлягає оприлюдненню із зазначенням обґрунтування для врахування пропозиції чи вмотивованої відмови. 
Розгляд сільською, селищною, міською радою пропозицій, внесених за результатами громадських слухань, здійснюється відповідно до закону і прийнятих відповідно до нього положень регламенту ради, що визначають порядок підготовки і розгляду питань порядку денного на сесії ради.
Всупереч таким приписам статті 13 Закону № 280/97-ВР та закріпленим нормам Положення про громадські слухання в Романівській територіальній громаді, відповідачем не надано жодних доказів проведення у встановленому порядку громадських слухань після оприлюднення 15 серпня 2025 року на веб-сайті Романівської селищної ради проєкту рішення сесії Романівської селищної ради VIII скликання "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки у новій редакції".
При цьому позивачка доречно зауважує на тому, що після оприлюднення проєкту спірного рішення відповідачем було проведено лише 26 серпня 2025 року зустріч керівництва Романівської селищної ради з педагогічною та батьківською спільнотами Романівського ліцею № 2 Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (оформлено протоколом від 26 серпня 2025 року), що не розцінюється судом громадськими слуханнями у розумінні статті 13 Закону № 280/97-ВР, оскільки ця зустріч не проведена за встановленими правилами для громадських слухань у Романівській територіальній громаді, й відповідно, відсутні підстави вважати реалізованими права мешканців територіальної громади, зокрема у цій справі – позивачки, щодо участі у такий спосіб у процесі ухвалення рішень щодо зміни мережі навчальних закладів територіальної громади, яке торкається усіх здобувачів загальної середньої освіти на місцевому рівні, надто при цьому враховуючи визначену частиною п`ятою статті 13 Закону № 280/97-ВР окрему процедуру розгляду та ухвалення рішень за результатом розгляду внесених пропозицій щодо вирішення питань місцевого значення (адже позивачка погоджується, що результатом зустрічі 26 серпня 2025 року стало погодження потреби у ліцеї, проте не на базі Романівського ліцею № 2).
Відповідач у відзиві на позовну заяву докладно описує, що в усій процедурі щодо "трансформації мережі закладів загальної середньої освіти", ще з серпня 2024 року відповідачем проводилася інформаційно-роз`яснювальна робота серед громадськості шляхом проведення зустрічей, громадських обговорень, батьківських зборів, інших інформаційних заходів мешканців Романівської територіальної громади (як-то: Методичний міст, консультації у форму круглого столу; публікації в місцевих засобах масової інформації, мережі Internet), але думку громади (відсутність згоди створення академічного ліцею на базі Романівського ліцею № 2), як свідчать обставини цієї справи, органом місцевого самоврядування не було враховано, незважаючи на відстоювання інтересів громадою, зокрема й враховуючи подання безпосередньо перед ухваленням спірного рішення, - 28 серпня 2025 року колективного звернення з підписами жителів громади з доведенням позиції громади щодо незгоди з реорганізацією Романівського ліцею № 1 та Романівського ліцею № 2.
За наведеного правового регулювання спірних правовідносин у цій справі, громадські слухання є складовою процедури ухвалення проектів програмних документів, зокрема Планів (частина четверта статті 13 Закону № 280/97-ВР), а тому надаючи правову оцінку доводам відповідача щодо процедурного порушення в аспекті його впливу на легітимність рішення, суд виходить з такого.
У своїх доводах відповідач покликається на норми пунктів 5-1, 5-2, 5-3 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 463-IX, стверджуючи про зобов`язання привести мережу закладів освіти у відповідність до нововведень у законодавство із забезпеченням створення академічного ліцею у громаді, апелюючи до незначимості процедурного порушення супроти того, що у відповідача з урахуванням вимог Закону № 463-IX "альтернатив щодо прийняття будь-якого іншого рішення, а також не прийняття рішення про трансформацію – взагалі не було", – як зазначає у відзиві на позовну заяву відповідач. 
Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 320/1916/22 наголосив, що визначений стандарт дотримання вимог до процедури прийняття адміністративного акту і, відповідно, наслідків у разі недотримання таких вимог, як правило виконують нормативну функцію під час перевірки судами. 
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення – це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд у справі № 1640/3394/18 констатував, що не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Тож ключовим при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".
Тому для правильного вирішення цього спору слід встановити не лише наявність чи відсутність окремих процедурних недоліків ухвалення спірного рішення, а й те, чи могли ці порушення вплинути на його зміст, на чому також зауважують і сторони, з`ясувавши тим самим суттєвість порушення відповідної процедури як підстави для скасування оспорюваного рішення.
Тому в цьому аспекті, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, слід виходити з того, що відповідно до пункту "б" частини першої статті 2 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" (надалі – Закон № 2073-IX) публічний інтерес – інтерес держави, суспільства, територіальної громади, а також важливі для великої кількості осіб інтереси та потреби.
Частиною другою статті 11 цього ж Закону визначено, що адміністративний акт повинен прийматися з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для права, свободи чи законного інтересу особи і цілями, на досягнення яких спрямований адміністративний акт. Негативні наслідки для особи та публічних інтересів повинні бути найменшими.
Стаття 59 Закону № 2073-IX визначає особливості адміністративного провадження з великою кількістю осіб.
Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що для розгляду та вирішення справи, що стосується великої кількості осіб (як правило, більше десяти осіб), до участі в адміністративному провадженні можуть залучатися представники таких осіб, а також, у випадках, передбачених законом, представники громадських об`єднань.
У справі, що стосується великої кількості осіб з однаковими інтересами, адміністративний орган може звернутися до таких осіб з вимогою призначити спільного представника. Якщо протягом встановленого адміністративним органом строку така вимога не буде виконана, адміністративний орган має право призначити з кола таких осіб спільного представника на власний розсуд.
Крім того, згідно з частиною другою статті 75 Закону № 2073-IX адміністративний акт, що стосується великої кількості осіб, доводиться до відома таких осіб через офіційний веб-сайт адміністративного органу та/або шляхом публікації у друкованих медіа із зазначенням суті рішення, порядку ознайомлення з актом та порядку його оскарження
Справи, предмет спору у яких виник у правовідносинах, подібних до справи, яка розглядається, вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 06 лютого 2019 року (справа № 720/1536/16-а) колегія суддів Касаційного адміністративного суду, посилаючись на раніше висловлену Верховним Судом правову позицію у постанові від 14 серпня 2018 року у справі № 359/6814/17, дійшла таких висновків:
" 35. …рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад.
45. …консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.
46. Отже, оскаржувані рішення впливають на таке важливе конституційне право позивачів (їх дітей), як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті таких рішень.".
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 1640/3147/18, від 30 листопада 2021 року у справі № 290/791/16-а та від 27 січня 2023 року у справі № 300/5730/21.
Також суд враховує Рекомендацію № R(87)16 Комітету міністрів Ради Європи щодо адміністративних процедур, які зачіпають велику кількість осіб (прийнято Комітетом міністрів 17 вересня 1987 року; Recommendation № (87)16the Committee of ministers to member states on administrative procedures affecting a large number of persons), що визначає такі принципи прийняття адміністративних актів, що мають вплив на велику кількість осіб, зокрема:
- пропозиція прийняття відповідного акта повинна бути донесена до зацікавлених осіб у доступній та відкритій формі і таким чином, щоб це забезпечувало поінформованість зацікавлених осіб про можливий вплив від прийняття акта на їх права, свободи та інтереси;
- беручи до уваги об`єкт та наслідки пропонованого адміністративного акта, статус або кількість зацікавлених осіб, компетентний орган може прийняти рішення про те, що процедура участі триватиме за однією або кількома з таких форм: a) письмові спостереження; b) приватні чи публічні слухання; c) представництво в дорадчому органі компетентного органу;
- адміністративний акт повинен бути доведений до відома громадськості та відповідне повідомлення повинно містити інформацію про основні висновки, що випливають із процедури прийняття акта; мотиви прийняття адміністративного акта; інформацію про способи заперечення проти прийняття адміністративного акта та строк, протягом якого вони повинні бути використаним.
У постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 500/3752/21 Верховний Суд звернув увагу, що вимога закону, яка полягає у обов`язковості проведення громадських слухань при вирішенні питань, що стосуються конституційних прав, не може обмежуватись формальним проведенням громадських обговорень, як формою безпосередньої участі громадськості у вирішенні питання діяльності навчального закладу.
Виходячи із встановлених обставин цієї справи та з урахуванням правових висновків у судовій практиці Верховного Суду у такій категорії спорів, суд доходить переконання, що не проведення у встановленому порядку громадських слухань оскаржуваного рішення та його прийняття без урахування думки мешканців територіальної громади дає підстави для висновку про те, що спірне рішення не відповідає критеріям обґрунтованості, розсудливості, пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, що утворює достатню правову підставу для визнання його протиправним і скасування. 
Що ж до доданого позивачкою в матеріали справи розпорядження Житомирської обласної військової адміністрації від 24 грудня 2025 року № 1418 "Про затвердження плану формування мережі закладів освіти Житомирської області, які забезпечуватимуть здобуття профільної середньої освіти з 01 вересня 2027 року, та їхнього орієнтовного переліку", суд не може не погодитись з доречними зауваженнями відповідача, що це розпорядження винесено Житомирською обласною військовою адміністрацією вже після оскаржуваного у справі рішення відповідача від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції" та жодною мірою не вплинуло ані на його зміст, ані на підстави прийняття.
Водночас суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23). 
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (мотивованості) судових рішень.
У пункті 80 рішення у справі "Perez v. France" (заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (рішення у справі "Artico v. Italy", заява № 6694/74, пункт 33), це право можна вважати ефективним тільки в тому випадку, якщо зауваження були дійсно "заслухані", тобто належним чином враховані судом, який розглядає справу. Отже, дія статті 6 Конвенції полягає в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати суд провести належний розгляд зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами у справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належності до справи (рішення у справі "Van de Hurk v. the Netherlands", заява № 16034/90, пункт 59).
Таким чином, у цій справі суд надав юридичну оцінку вагомим та доречним доводам та аргументам сторін, які мають значення для вирішення спору у цій справі, та, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість позовних вимог, дослідивши усі наявні у матеріалах судового провадження докази, які стосуються предмету доказування, дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 КАС України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул. С. Лялевича, буд. 2, с-ще Романів, Житомирський р-н, Житомирська обл., 13001; код ЄДРПОУ 04345185) задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення 70 чергової сесії 8 скликання Романівської селищної ради від 29 серпня 2025 року № 2178-70/25 "Про затвердження Плану трансформації мережі закладів загальної середньої освіти Романівської селищної ради на 2024-2027 роки в новій редакції".
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

03.09.26