СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2026 року Справа № 480/11877/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/11877/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕАТРАНС" до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕАТРАНС" (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення Сумської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 28.07.2023 № UA80500/2023/000055/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.07.2023 № UA805020/2023/000384, що стосуються митного оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕАТРАНС" напівпричепу-платформи марки "BERGER" модель "SAPL24", VIN (номер рами) НОМЕР_1 , рік виготовлення 2006, тривісний, такий, що був у користуванні.
Позовні вимоги мотивовані тим, що декларантом позивача з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування до Сумської митниці 24.07.2023 було подано митну декларацію № 23UA805020008130U1, відповідно до якої позивачем митна вартість товару ("напівпричеп-платформи марки «BERGER» VIN: НОМЕР_1 , 2006 року, що був у використанні) була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
Представник позивача стверджує, що незважаючи на те, що подання передбачених Митним кодексом України документів дозволяло посадовій особі підрозділу митного оформлення відповідача виконати необхідні процедури митного контролю та митного оформлення товарів позивача і відповідно завершити їх митне оформлення, 28.07.2023 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA80500/2023/000055/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано.
Позивач не погоджується зі вказаним рішенням та зазначає, що на виконання вимог Митного кодексу України, уповноваженою особою позивача до митного оформлення загалом були надані відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару, які за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах, визначених укладеним договором, про транспортування товару, про складові заявленої позивачем митної вартості товару, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.
З урахуванням наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів, позивачем подано митному органу пакет документів, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації. За результатами вивчення документів, поданих до митного оформлення, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Вказує, що 28 липня 2023 року декларантом додатково надано Звіт про оцінку майна від 25.07.2023 № А07/08 на КТЗ BERGER, 2006 р.в., VIN НОМЕР_1 , що стосується даного напівпричіпа-платформи.
Зауважує, що під час проведення перевірки документів, які зазначені у частинах другій-третій статті 53 МК України та надані декларантом для підтвердження митної вартості товарів, було виявлено наступне:
- згідно рахунку-фактурі від 27.06.2023 № PSF Nr.0001756 товар поставляється на умовах поставки EXW Kaunas. Договором купівлі продажу від 19.06.2023 №19/06-1 п.4.6 зазначено, що майно поставляється на умовах FCA Kaunas.
- відповідно до розділу 14. «Розрахунок вартості об`єкту оцінки» Звіту про оцінку майна від 25.07.2023 № А 07/08 оцінювач провів дослідження ринку вживаних КТЗ, аналогічних об`єкту оцінки, взявши дані з мережі Інтернет. Відповідно до пункту 4.5 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 «Усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), зазначаються з посиланням на джерело їх отримання. Джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки». Посилання на використані джерела інформації в звіті відсутні;
- пунктом 7.53.9. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 встановлено що підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Акт про проведення митного огляду, складений у пункті пропуску на митному кордоні України декларантом разом з митною декларацією не подавався. Разом з тим, наявність акту митного огляду є однією з підстав для прийняття рішення експертом у застосуванні понижуючого коефіцієнту визначення вартості транспортного засобу. Митного огляду при заявлені товару в режим ІМ 40 ДЕ також не проводилося.
Отже, як зазначає представник, зважаючи на вищевказанi підстави та на те, що поданi декларантом документи є неповними і такими, що обчисленню не піддаються, контролюючий орган дійшов до правильного висновку про неможливість використання інформації щодо ціни, яка була заявлена декларантом під час митного оформлення товару, відтак відповідачем правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 28.07.2023 № UА805020/2023/000055/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано за резервним методом
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій висловив незгоду з доводами, викладеними відповідачем у відзиві (а.с.96-98).
Ухвалою суду від 28.11.2023 у задоволенні клопотання Сумської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін - відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу декларантом позивача до Сумської митниці 24.07.2023 було подано митну декларацію № 23UA805020008130U1 (а.с.18), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: а саме: рахунок - фактура (інвойс) від 27.06.2023 серії PSF № 0001756 на суму 2100 Євро (а.с.23); міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 11.07.2023 № 27062025 (а.с.24); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.01.2012 № D580649 (а.с.25-26); банківський платіжний документ (SWIFT) № (MUR) 132 від 22.06.2023 на суму 2100 євро (а.с.28); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.07.2023 № СФ-418 на суму 44913,12 грн (а.с.32); калькуляція транспортних витрат по транспортуванню напівпричепа від 17.07.2023 № 13/3 на суму 14277,63 грн (а.с.33); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу від 19.06.2023 № 19/06-1 на суму 2100 Євро (а.с. 20-21); договір про надання послуг митного брокера від 22.08.2022 № 22/08-ЕМ; договір - заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.07.2023 № 418 (а.с.31); сертифікат відповідності UA.01 від 20.07.2023; копія митної декларації країни відправлення від 12.07.2023 № 23LTKC0100EK1E22F0 (а.с.29-30); сертифікат відповідності UA.018.016366-23 від 20.07.2023; документ про зняття ТС з № 20977225 (а.с.27); фото напівпричепу «BERGER» щодо його технічного стану.
24.07.2023 Сумською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до п. 3 ст. 53 МК Україну, а саме: 2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 34).
У відповідь на вказане повідомлення 28.07.2023 позивач направив відповідачу звіт про оцінку майна від 25.07.2023 № А07/08, складений ФОП ОСОБА_1 (а.с.35-54).
У подальшому, 28.07.2023 було прийнято рішення про коригування митної вартості № UА805000/2023/000055/1 (а.с. 56-59), відповідно до якого відповідачем застосовано резервний метод визначення митної вартості імпортованого товару. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: митна декларація від 17.11.2022 UА805020/2023/012829 (вартість товару згідно джерела інформації 3413 євро.)
У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів
- згідно рахунку-фактури від 27.06.2023 № PSF Nr.0001756 товар поставляється на умовах поставки EXW Kaunas. Договором купівлі продажу від 19.06.2023 №19/06-1 п.4.6 зазначено, що майно поставляється на умовах FCA Kaunas;
- відповідно до розділу 14. «Розрахунок вартості об`єкту оцінки» Звіту про оцінку майна від 25.07.2023 № А 07/08 оцінювач провів дослідження ринку вживаних КТЗ, аналогічних об`єкту оцінки, взявши дані з мережі Інтернет. Відповідно до пункту 4.5 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 «Усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта (експертного дослідження), зазначаються з посиланням на джерело їх отримання. Джерела інформації повинні бути актуальними, тобто відповідати даті оцінки». Посилання на використані джерела інформації в звіті відсутні;
- пунктом 7.53.9. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092 встановлено, що підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Акт про проведення митного огляду, складений у пункті пропуску на митному кордоні України декларантом разом з митною декларацією не подавався. Разом з тим, наявність акту митного огляду є однією з підстав для прийняття рішення експертом у застосуванні понижуючого коефіцієнту визначення вартості транспортного засобу. Митного огляду при заявлені товару в режим ІМ 40 ДЕ також не проводилося.
Також, відповідачем на подану митну декларацію винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000384, згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням вищевказаного рішення (а.с. 61-62).
Вважаючи вищевказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам, суд враховує наступне.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За приписами ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За приписами положень статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).
Отже, з системного аналізу наведених норм права вбачається, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.
Судом встановлено, що з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу декларантом позивача до Сумської митниці 24.07.2023 було подано митну декларацію № 23UA805020008130U1 (а.с.18), відповідно до якої позивачем митна вартість товару була визначена за основним (першим) методом визначення митної вартості, який передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
Разом із вищевказаною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи, а саме: а саме: рахунок - фактура (інвойс) від 27.06.2023 серії PSF № 0001756 на суму 2100 Євро (а.с.23); міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 11.07.2023 № 27062025 (а.с.24); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.01.2012 № D580649 (а.с.25-26); банківський платіжний документ (SWIFT) № (MUR) 132 від 22.06.2023 на суму 2100 євро (а.с.28); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.07.2023 № СФ-418 на суму 44913,12 грн (а.с.32); калькуляція транспортних витрат по транспортуванню напівпричепа від 17.07.2023 № 13/3 на суму 14277,63 грн (а.с.33); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу від 19.06.2023 № 19/06-1 на суму 2100 Євро (а.с. 20-21); договір про надання послуг митного брокера від 22.08.2022 № 22/08-ЕМ; договір - заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.07.2023 № 418 (а.с.31); сертифікат відповідності UA.01 від 20.07.2023; копія митної декларації країни відправлення від 12.07.2023 № 23LTKC0100EK1E22F0 (а.с.29-30); сертифікат відповідності UA.018.016366-23 від 20.07.2023; документ про зняття ТС з № 20977225 (а.с.27); фото напівпричепу «BERGER» щодо його технічного стану.
На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, зокрема, договором купівлі - продажу від 19.06.2023 № 19/06-1 (далі - договір) (а.с.20-21), укладеним між ТОВ "Меатранс" (покупець) та компанією UAB «Almanija» (продавець) визначено предмет, суму контракту, умови поставки та оплати товару.
Згідно із п.1.1, 2.1 договору продавець передає у власність покупця напівпричіп марки «BERGER», VIN: НОМЕР_1 , 2006 року, такий, що був у користуванні, а покупець зобов`язується сплатити його вартість у розмірі 2100,00 Євро (п.1.1, п. 2.1 Договору).
Пунктами 4.6 - 4.7 договору визначено, що напівпричіп поставляється покупцю на умовах FCA - Куанас, Литовська Республіка. Продавець передає покупцю разом з майном: рахунок фактуру (інвойс), міжнародну товарно- транспорту накладну (CMR), реєстраційний документ з відміткою про зняття з обліку напівпричепа, митну декларацію
На виконання умов вказаного договору, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) 27.06.2023 серії PSF № 0001756 (а.с. 23) компанія UAB "Almanija" поставила позивачу напівпричіп марки «BERGER», VIN: НОМЕР_1 , 2006 року, вартістю 2100,00 євро. Ціна товару в інвойсі від 27.06.2023 серії PSF № 0001756 (2100,00 євро) відповідає загальній фактурній вартості, зазначеній у митній декларації від 24.07.2023 № 23UA805020008130U1 (графа 22) (а.с.18-19).
Суд зазначає, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Отже, вказаним документом підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі).
Відтак, наданий декларантом позивача рахунок-фактура 27.06.2023 серії PSF № 0001756 є належним документом, що підтверджує вартість придбаного товару та містить всі необхідні реквізити для його ідентифікації, тобто відповідає вимогам частини другої статті 53 МК України, а саме: містить відомості щодо придбаного напівпричіп марки «BERGER», з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , які в повному обсязі відповідають відомостям, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с.25-26).
Щодо невідповідності звіту експерта про оцінку майна від 25.07.2023 № А07/08 (а.с.35-54) встановленим Методикою вимогам, суд зазначає, що звіт з оцінки транспортного засобу є лише додатковим документом, який надається декларантом на письмову вимогу митного органу і не належить до переліку документів, передбачених частиною другою статті 53 МК.
Відповідачем зазначено, що у звіті відсутні посилання експерта на джерела інформації, використані для визначення митної вартості. Однак такі, твердження відповідача є безпідставними і не підтвердженими.
Так, у експертному висновку у розділі 5, вказані всі джерела інформації використані експертом для оцінки, а в додатках до звіту містяться фотографії сайтів та посилання на них, що містять ринкову ціну аналогічних напівпричепів - платформ.
Також, відповідач вказав на не відповідність висновків експерта вимогам п. 7.53.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюсту України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Проте, таке посилання є безпідставним з огляду на наступне.
Відповідно до п. 7.53.9 згаданої Методики підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Якщо проводиться експертне - дослідження (експертиза) пошкодженого КТЗ, наявність фотографій обов`язкова.
Як вбачається з документів, котрі були надані позивачем відповідачу до митного оформлення, напівпричіп, що був придбаний у литовської компанії UAB "Almanija" був 2006 року виготовлення, експлуатувався 17 років, а тому вже на момент придбання мав певні технічні недоліки та відсутність комплектації. Тобто, напівпричіп був придбаний позивачем у такому технічному стані, який був описаний експертом у звіті, а не став таким під час його переміщення від продавця до митного кордону України. Питання про зниження його вартості внаслідок пошкодження під час ДТП, розукомплектування під час переміщення тощо, експерту взагалі не ставилося і експертом не досліджувалося. Експерт, як вказано в розділі 5 здійснював оцінку на підставі візуального огляду, митної декларації, документів країни виробника та транспортних документів наданих замовником. За таких обставин, застосування відповідачем п. 7.53.9 Методики в рішенні про коригування митної вартості є протиправним і безпідставним.
В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару є специфікація виробника товару та рахунки-фактури (iнвойси).
Тобто, підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є рахунок-фактура (інвойс).
Щодо розбіжностей в інформації про умови поставки, су зазначає наступне.
Згідно із оскаржуваним рішенням, відповідач виявив у поданих документах розбіжності щодо умов поставки товару. Зокрема, у Рішенні зазначено, що відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 27.06.2023 серії PSF № 0001756 товар поставляється на умовах EXW Каунас, тоді як у договорі купівлі-продажу від 19.06.2023 № 19/06-1 (п. 4.6) та у звіті про оцінку майна зазначені умови поставки FCA Каунас.
Дійсно, умови поставки EXW та FCA відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 є різними за своїм змістом. За умовами EXW продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки, коли надав товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві або в іншому названому місці. При цьому продавець, як правило, не несе обов`язку щодо завантаження товару на транспортний засіб покупця та здійснення експортного митного оформлення. Натомість за умовами FCA продавець зобов`язаний передати товар перевізнику або іншій особі, визначеній покупцем, у погодженому місці, причому товар має пройти необхідне митне оформлення для експорту.
Водночас висновок відповідача про те, що в рахунку-фактурі (інвойсі) від 27.06.2023 серії PSF № 0001756 зазначено умови поставки EXW Каунас, є помилковим та не ґрунтується на змісті цього документа. Так, у зазначеному інвойсі міститься запис: «Pagal PVM 41.1 str. EWZ Kunas» (а.с.23). Зазначений запис не є позначенням умови поставки EXW Каунас за правилами ІНКОТЕРМС 2010. Зокрема, абревіатура «EWZ» не є позначенням торговельного терміна EXW, а тому ототожнення відповідачем цього запису з умовою поставки EXW є необґрунтованим.
Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Щодо спрацювання індикаторів ризиків при митному оформленні товару, ввезеного позивачем, то суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17, в якій касаційний суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).
Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.
Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається що, на підставі електронних інформаційних ресурсів митних органів, митна вартість подібного (аналогічного) товару складає 3413,00 євро за одиницю (джерело: митна декларація від 17.11.2022 UА805020/2023/012829).
Втім, суд наголошує, що у разі здійснення коригування митної вартості не за основним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Натомість, відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували подібність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
Таким чином, скоригована митна вартість відповідачем здійснена без врахування індивідуальних особливостей придбаного транспортного засобу та, за відсутністю будь-якого розрахунку для обґрунтування визначеної відповідачем вартості транспортного засобу, що не дає можливості встановити правильність визначеної ціни.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.
За таких обставин, суд вважає, що є правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 28.07.2023 № UA805000/2023/000055/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000384, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕАТРАНС" до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товару від 28.07.2023 № UA805000/2023/000055/1.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000384.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, код ЄДРПОУ 44017631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕАТРАНС" (вул. Івана Сірка, 41, кв. 94, м. Суми, 40034, код ЄДРПОУ 37655098) суму судового збору у розмірі 5368,00 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах