Справа № 595/861/26
Провадження № 3/595/171/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2026 м. Бучач
Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О.,
при секретарі Присташ П.Р.,
з участю захисника Ковалівського Б.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Із протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 692510 від 14.06.2026 вбачається, що 14.06.2026 о 01 год. 33 хв. по вул. Гостинець, 10, в с. Соколів Чортківського району, ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «TEKKEN 300», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а. Правил дорожнього руху України.
 
Крім того, згідно протоколу серії ЕПР1 №692520 від 14.06.2026, 14.06.2026 о 01 год. 33 хв. по вул. Гостинець, 10, в с. Соколів Чортківського району, ОСОБА_1 , керував мотоциклом марки «TEKKEN 300», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, де показник газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки становив 1,04 проміле. ОСОБА_1 з результатом згідний та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Бучацька міська лікарня» відмовився, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України.
 
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що відповідно ст.36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №595/861/26 (провадження 3/595/171/2026).
Захисник Ковалівський Б.В. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив повністю, пояснив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, алкогольних напоїв не вживав.
Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Положеннями ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.
У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Пленум Верховного Суду України у п.27 постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року роз`яснив, що судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа почала рух за кермом транспортного засобу. 
Згідно ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено матеріали відеозапису вказаного правопорушення. 
Однак, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, не вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Згідно відеозапису з автомобільного відеореєстратора зафіксовано, що екіпаж поліції здійснював патрулювання, але жодного руху транспортних засобів на ньому не зафіксовано.
Працівниками поліції зафіксовано транспортний засіб в нерухомому стані, до якого вони під`їхали, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, від огляду в медичному закладі відмовився. 
ОСОБА_1 на відеозаписі заперечував факт керування транспортним засобом.
Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом немає. 
На підставі наведеного, суд вважає, що працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України.
З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, як із диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП вбачається, що до відповідальності за вчинення вказаних дій притягаються особи, які безпосередньо здійснювали керування транспортним засобом.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та за ч.2 ст. 126 КУпАП. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 36,221,245, п.1 247,251,252,266,284,294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали №595/861/26 та № 595/863/26, та присвоїти об`єднаній справі №595/861/26.
Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя         Р.  О.  Содомора