ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/19679/25 пров. № А/857/23562/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С.М.	
суддів -	Боршовського Т.І.	
 	Носа С.П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 380/19679/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,
місце ухвалення судового рішення 	м. Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження 	
суддя у І інстанції	Братичак У.В.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначено	
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просила:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення на ім`я померлого ОСОБА_2 , із зазначенням у довідці розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 05.07.2019 за відповідною або аналогічною (прирівняною) посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення, для перерахунку основного розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.08.2019;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення, видану на ім`я померлого ОСОБА_2 із зазначенням у довідці розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 05.07.2019 за відповідною або аналогічною (прирівняною) посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення, для перерахунку основного розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.08.2019.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 380/19679/25 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає те, що відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків та протоколу призначення пенсії по втраті годувальника, грошове забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 для нарахування пенсії визначено у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка втратила чинність станом на момент призначення пенсії позивачу по втраті годувальника від 05.07.2019 року на підставі Закону України № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до пункту 10, ця постанова набирала чинності з 01 березня 2018 року. Отже позивачу перерахована пенсія не у відповідності до постанови №704, яка є дійсною на момент призначення пенсії позивачу 05.07.2019 рік.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 (покійний чоловік позивачки) мав право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, суд дійшов висновку, що у позивача також наявне право на перерахунок пенсії у разі втрати годувальника з урахування грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного станом на 05.03.2019 (день набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18).
При цьому, судом не встановлено, що 05.07.2019 відбувалася зміна грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а тому відповідачем правомірно відмовлено у видачі такої довідки. Відтак, суд вважав, що позовні вимоги в даному випадку є безпідставними та задоволенню не підлягають.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є вдовою покійного чоловіка ОСОБА_2 , якій з 05.07.2019 призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
25.07.2025 позивач через свого представника звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для проведення перерахунку пенсії нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.07.2019 із зазначенням усіх додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру її пенсії з 01.08.2019.
Відповідач листом від 07.08.2025 №9537 повідомив позивача про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 немає правових підстав для складання такої довідки.
Позивач, вважаючи протиправною таку відмову відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
Згідно зі ст. 64 Конституції України . конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ). 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
За приписами ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять такі складові: 1) посадовий оклад;2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Відповідно до ст. 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ. 
Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом , перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 2262-ХІІ особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом , та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом , перед звільненням зі служби. 
Відповідно до пп. "е" ч .1 ст. 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю після закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби чи внаслідок нещасного випадку або захворювання, що мали місце після звільнення їх зі служби, - з дня встановлення їм інвалідності. 
Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ ). 
Право позивача на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі Закону № 2262-ХІІ ні відповідачем, ні пенсійним органом не заперечується, а передумовою призначення пенсії є оформлення та подання відповідного переліку документів.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення розмірів та видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. 
Частиною третьою ст. 43 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом , та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Згідно із ч. 16 ст. 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Таким чином, Закон № 2262-XII , який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (в розмірах, установлених законодавством).
Разом з цим, ч. 16 ст. 43 Закону № 2262-XII визначає, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення, пенсія призначається з урахуванням таких змін. 
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок № 3-1). 
Так, згідно з п.п. 1, 4, 6 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ , та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (надалі по тексту також органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України. 
Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дати їх відправлення. 
При цьому, згідно із ч. 16 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. 
У 2008 році складові грошового забезпечення військовослужбовців, порядок та умови їх виплати визначались постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова № 1294). Відповідно до вищезазначеної постанови усім колишним військовослужбовцям ЗСУ та МВСУ була призначена або перерахована пенсія.
Разом з цим, з 01.03.2018 набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою Постанову №1294 визнано такою, що втратила чинність, та затверджено нові: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, схеми тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу. 
При цьому, п.п. 2 п. 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. 
Отже, на час набуття позивачем права на пенсію по втраті годувальника відбулись зміни у законодавстві, що вплинули на розміри та складові грошового забезпечення, що підлягають врахуванню при призначенні пенсії позивача згідно із ч. 16 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). 
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002). 
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідно до статті 43 Закону № 2262-XII основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, підлягають включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії, станом на час набуття позивачем пенсії по втраті годувальника. 
Колегія суддів зауважує, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами. 
Так, спір у даній справі стосується не перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення чи підвищення розміру грошового забезпечення діючим військовослужбовцям, а правомірності дій органу, у якому позивач проходив службу, щодо неподання до пенсійного органу інформації про розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення, що визначені за аналогічною посадою, яку чоловік позивача займав до звільнення зі служби. 
Відмова відповідача у направленні до пенсійного органу довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення та премію за відповідною або аналогічною посадою, яку займав чоловік позивача перед звільненням, станом на дату набуття права на призначення пенсії по втраті годувальника порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном.
Оскільки правові положення передбачають урахування відповідного розміру складових грошового забезпечення та премії, та дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у врахуванні цих виплат при формуванні подання про призначення пенсії доки відповідні положення є чинними. 
Право позивача на призначення пенсії по втраті годувальника є беззаперечним, а передумовою для її призначення у належному розмірі є оформлення відповідного подання. 
При обранні способу відновлення порушеного права позивача колегія суддів виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. 
Відтак, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача виготовити на направити до пенсійного довідку про розмір грошового забезпечення чоловіка позивача, із зазначенням у довідці розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на отримання пенсії по втраті годувальника за відповідною або аналогічною (прирівняною) посадою, яку чоловік позивач займав на дату звільнення, для призначення пенсії по втраті годувальника.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, підлягають включенню у довідку та врахуванню під час обчислення пенсії, станом на час набуття позивачем права на пенсію по втраті годувальника. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №380/756/23 від 07 червня 2024 року.
З урахуванням зазначеного колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції є такими, що зроблені з порушенням норм матеріального права та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У зв`язку із задоволенням позову, підлягають також стягненню судові витрати на користь позивача по сплаті судового збору на суму 2664,64 грн (1211,20+1453,44).
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року у справі № 380/19679/25 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення на ім`я померлого ОСОБА_2 , із зазначенням у довідці розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 05.07.2019 за відповідною або аналогічною (прирівняною) посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення, для перерахунку основного розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.08.2019.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення, видану на ім`я померлого ОСОБА_2 із зазначенням у довідці розмірів основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 05.07.2019 за відповідною або аналогічною (прирівняною) посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення, для перерахунку основного розміру пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 з 01.08.2019.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2664,64 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Т. І. Боршовський 	
 	 	С. П. Нос