Дата документу 13.07.2026
Справа № 501/2246/25
2/501/678/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Пушкарського Д.В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карпової Ю.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Зеленгосп» про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області з вище зазначеним позовом (а.с.1-2, 54-55) в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати наказ №49-К від 07.05.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
- зобов`язати відповідача сплатити йому всі заохочувальні виплати, які не отримані внаслідок оголошення догани - як то премії, заохочувальні виплати з нагоди ювілею та ін. (відповідно до положення про преміювання на підприємстві;
- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 30000 грн.
Позивач з посиланням на норми матеріального права (Постанова КМУ від 26.05.2004 №687) обґрунтовує позовні вимоги тим, що йому оголошено догану за невиконання дій, які не входять до його посадових обов`язків, своєчасність проведення яких контролює інша посадова особа, а виконувати такі дії як (ЧТО) він, як механік КП «Зеленгосп» немає права.
Відповідач надав до суду відзив та доповнення до відзиву (а.с.28-29, 108-109), в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі мотивуючи тим, що позивачем не виконано покладених на нього обов`язків (не надав записи про проходження ЧТО автогідропідіймача, не подав директору рапорт про необхідність закупівлі змінно-запасних частин, що призвело до порушення строків технічного обслуговування автогідропідіймача МАЗ АГП-30-А.
Суд вивчивши доводи позивача, відзив та доповнення до відзиву відповідача по справі, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач, працює в комунальному підприємстві «Зеленгосп» на посаді механіка (а.с.4,30).
Наказом директора КП «Зеленгосп» від 07.05.2025 за №49-К позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни (не виконання своїх посадових обов`язків, в частині не проведення в установлені строки ЧТО автогідропідіймача МАЗ АГП НОМЕР_1 (а.с.9).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтересиу спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, якийне суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівниківта роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягненняяк догана.
Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконаннячи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадативід порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власникомабоуповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівникачи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі№ 6-2801цс15 зроблено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Однак правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявністьабо відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновкупро наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінкуяк зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиленняабо врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом, позивач, працює в комунальному підприємстві «Зеленгосп» на посаді механіка (а.с.4,30).
Наказом директора КП «Зеленгосп» від 07.05.2025 за №49-К позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни (не виконання своїх посадових обов`язків, в частині не проведення в установлені строки ЧТО автогідропідіймача МАЗ АГП НОМЕР_1 (а.с.9).
Відповідно до змісту п.п.3, 5, 17, 18 «Посадової інструкції механіка» (код КП 3115), механік забезпечує контроль технічного стану автотранспортних засобів і випуск їх на лінію. Виконує огляд та визначає несправності під час повернення автотранспортних засобів з лінії після закінчення роботи. Своєчасно складає звітність, що стосується компетенції механіка, строк подання якого сьомого числа місяця наступного за звітним. Здійснює огляд техніки та визначення несправностей автотранспортних засобів, автогідропідіймачів тощо, за результатами якого подає детектору підприємства рапорт про необхідність закупівлі змінно-запасних частин, та подає потребу на їх придбання.
Також у відповідності до розділу ІV даної посадової інструкції, механік несе відповідальність в межах, визначених чинним законодавством України про працю.
Таким чином, суд аналізуючи положення посадової інструкції приходить до висновку, що положення посадової інструкції механіка не містять обов`язок позивача проводити частковий технічний огляд, в тому числі автогідропідіймачів, як і інших автотранспортних засобів, а за відсутності в інструкції конкретизації виду огляду (ПТО - періодичний технічний огляд, ЧТО - частковий технічний огляд, ПТС - перевірка технічного стану, тощо) порядок та строки і періоди їх проведення, фактично зводяться до візуального огляду механіком КТЗ - колісних транспортних засобів та визначення несправностей.
Як вбачається з пояснювальної записки позивача від 05.05.2025 (а.с.42) позивач, виконуючи свої посадові обов`язки, встановив несправність обмежувача вантажопідйомності підіймача про що 03.04.2025 зроблено відповідний запис в журналі оглядів транспортних засобів.
Окрім того, позивачем приймалися дії по з`ясуванню причин несправностей та спроби по їй усуненню, які не дали позитивного результату, у зв`язку з чим позивач прийшов до висновку, що ремонт та налаштування обмежувача необхідно виконувати за допомогою спеціалізованої організації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач проводячи огляд транспортного засобу (гідропідіймача МАЗ АГП30-А) діяв виключно в межах своїх посадових обов`язків.
Також, суд звертає увагу, що наказ директора КП «Зеленгосп» від 07.05.2025 за №49-К про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, не відповідає вимогам трудового законодавства, носить загальний характер зокрема, не з`ясовано всіх обставин вчинення працівником дисциплінарного проступку, не заначені час і коли саме мало місце дисциплінарний проступок.
Окрім того, враховуючи наявність посадової інструкції механіка, в спірному наказі відсутня конкретна підстава застосування дисциплінарного стягнення, що унеможливлює в даному випадку встановлення юридичного складу дисциплінарного проступку, а тому суд приходить до висновку про відсутність складу дисциплінарного проступку в діях позивача та невиконання відповідачем порядку запровадження дисциплінарного стягнення визначеного ст. 149 КЗпП України.
Також, суд звертає увагу на те, що посадова інструкція механіка (код КП 3115) не містить положень, які встановлюють обов`язок механіка проведення часткового технічного огляду колісних транспортних засобів в конкретні строки, що свідчить про неправомірне застосування дисциплінарного стягнення з підстав не передбачених функціональними обов`язками позивача та трудовим законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.
Таким чином, виходячи з вищезазначеної норми матеріального права, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то вважається, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани автоматично втрачає свою дію.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с.45), наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за №49-К запроваджено 07.05.2025, а тому суд приходить до висновку про відсутність предмету спору на час постановлення рішення суду та про відмову у задоволені позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу, так як наказ автоматично втратив свою дію 07.05.2026.
Що стосується позовної вимоги позивача, щодо зобов`язання відповідача сплатити йому всі заохочувальні виплати, які не отримані в наслідок оголошення догани-як то премії, заохочувальні виплати з нагоди ювілею та ін. (відповідно до положення про преміювання на підприємстві), то вона не підлягає задоволенню в силу того, що вимога носить загальний характер, та є похідною з позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу і позивачем не надано належних доказів на підтвердження цієї позовної вимоги.
За змістом ст.237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
У постанові Великої Палати ВС від 15 грудня 2020 року №752/17832/14-ц визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру.
Компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення – право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм законодавства (постанова ВП ВС від 1 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ (рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» (Novoseletskiy v. Ukraine, заява № 47148/99).
Верховний Суд неодноразово застосовував цю позицію. Зокрема,в постанові від 01 березня 2023 року у справі № 496/1691/19 суд вказав, що ст. 23 ЦК України є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Тобто, можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.
У постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом – моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
Позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 30000 грн., при цьому позивач не надав до суду належні докази на підтвердження моральної шкоди та причинного зв`язку і не пояснює та не обґрунтовує в чому конкретно вона полягає.
Тому, суд приходить до висновку, про недоведеність з боку позивача наявності моральної шкоди та про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Зеленгосп» про визнання незаконним та скасування наказу №49-К від 07.05.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», про зобов`язання сплатити заохочувальні виплати та про стягнення моральної шкоди, - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Пушкарський