Справа № 724/1821/26	
Провадження № 1-кп/724/100/26	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 
за участі:
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 
прокурора Чернівецької спеціалізованої 
прокуратури у сфері оборони
Західного регіону: ОСОБА_3 
захисника: ОСОБА_4 
обвинуваченого: ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025140120001046 від 26.08.2025 року щодо:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області, освіта середня спеціальна, не одруженого, військовослужбовця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.10.2023 року за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.10.2024 року умовно-достроково, не відбутий строк покарання 4 місяці 18 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву 301 запасної роти, у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», п. 9 ст.1, п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 16 серпня 2025 року приблизно о 08:00 год, самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та вибув до місця свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 17.06.2026 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, зазначивши, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 . 16.08.2025 року він залишив військову частину, оскільки захворіла його бабуся. Дозволу на залишення військової частини та дозволу на відпустку у нього не було. У скоєному розкаюється, бажає і надалі проходити військову службу, більше подібних вчинків вчиняти не буде.
Крім визнання вини ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджується письмовими доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування, проведеного за фактом ухилення ОСОБА_5 від військової служби, а саме:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №233 від 14.08.2025, згідно якого солдата ОСОБА_5 з 14.08.2025 зараховано до списків особового складу резерву 301 запасної роти військової частини НОМЕР_1 у пункт постійної дислокації військової частини у АДРЕСА_2 (а.п.35 том 2).
Рапортом командира 301 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 16.08.2025 про відсутність солдата ОСОБА_5 на ранковому шинкуванні особового складу 16.08.2025 в пункті постійної дислокації військової частини ( АДРЕСА_2 ). На телефонні дзвінки не відповідає, місце його знаходження невідоме (а.п.30 том 2). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1195 від 16.08.2025 про проведення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_5 (а.п.28-29 том 2).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №1700 від 20.08.2025 про результати службового розслідування та актом службового розслідування, відповідно до яких, в ході службового розслідування було встановлено, що солдат ОСОБА_5 самовільно, без дозволу, залишив межі військової частини 16.08.2025 в умовах правового режиму воєнного стану (а.п. 20-27 том 2).
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №235 від 16.08.2025, згідно якого солдат ОСОБА_5 з 16.08.2025 вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (а.п.36 том 2).
Військовим квитком на ім`я ОСОБА_5 видане 31.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.41-45 том 2).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата взводу солдатів резерву 301 запасної роти зарекомендував себе посередньо; за місцем проживання в с. Рукшин, Дністровського району Чернівецької області, згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Рукшинської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 16.06.2026 року, характеризується задовільно, до складу його сім`ї входять бабуся: ОСОБА_7 , 1958 р.н., яка є пенсіонеркою та особою з інвалідністю ІІ групи, згідно висновку ЛКК №252 від 08.04.2025 потребує постійного стороннього догляду, та неповнолітній брат ОСОБА_8 , 2012 р.н.; раніше судимий; у лікаря нарколога та психіатра не зареєстрований (а.а.34-36 том 1, а.п.33,34,51,54, 67-70 том 2).
Крім того, судом встановлено, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2026 року ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, для проходження військової служби (а.п.51-52 том 1). Ухвала набрала законної сили 26.05.2026 року. Разом з тим, ОСОБА_5 в установлений в даній ухвалі строк для проходження військової служби не з`явився.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття у скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
З досудової доповіді, складеної Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області 13.07.2026 вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має середній рівень ризику. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства (а.п.41-42 том 1).
Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
27.01.2023 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 № 2839-ІХ, яким посилено судову репресію за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 403, 405, 407, 408, 429 КК України, та виключено можливість застосування судом положень ст.ст. 69, 75 КК України до військовослужбовців у разі вчинення ними кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану.
Санкція ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодружений, приймав участь у захисті держави, його молодий вік, пом`якшуючі покарання обставини - визнання вини, щире каяття у скоєному, стан здоров`я його бабусі, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, та враховує позицію прокурора та сторони захисту, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 років позбавлення волі, що знаходиться в мінімальних межах визначених санкцією частини вчиненого ним злочину. 
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.06.2026 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.
Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, то до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання – 17 червня 2026 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою – протягом місяця з дня отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя:        ОСОБА_1