КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2026 року № 640/9420/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт+" до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт +» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України, у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 15.11.2019 №1122;
- визнати нікчемною рецензію (99-19-0355) від 27.08.2019 на звіт про незалежну оцінку вартості нерухомого майна.
Позов обґрунтовано тим, що Фонд протиправно провів рецензування не оригіналу звіту, а його копії, яка, на думку позивача, не відповідала оригіналу, була неповною, засвідчена неналежною особою та не могла бути предметом рецензування. Позивач вважає, що Національний банк України не був уповноваженим суб`єктом для ініціювання такого рецензування, а тому складена рецензія є нікчемною, а прийнятий на її підставі наказ про анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності протиправним.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд цієї справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому) провадженні.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 прийнято справу №640/9420/20 до провадження судді Діски А.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Фонд державного майна України позов не визнав та у відзиві просив відмовити у його задоволенні повністю. Відповідач зазначив, що Фонд є органом державної влади, який здійснює державне регулювання та контроль у сфері оціночної діяльності, Національний банк України, як особа, яка використовує результати оцінки та є заінтересованою у неупередженому критичному розгляді звіту про оцінку, мав правові підстави звернутися до Фонду із листом про рецензування, надана Національним банком України копія звіту була належним чином засвідчена та стала підставою для рецензування. За результатами рецензування рецензентом Фонду встановлено, що звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту № 1, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаним, у подальшому питання щодо професійної діяльності оцінювача розглядалося Екзаменаційною комісією, про що позивач та оцінювач були повідомлені. Наказ від 15.11.2019 № 1122 про анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності прийнято в межах повноважень, з дотриманням установленої процедури та за наявності передбачених законом підстав, вимога про визнання нікчемною рецензії є неналежним способом захисту, оскільки рецензія сама по собі не є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує для позивача юридичні наслідки.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 зобов`язано Національний банк України надати до суду письмові пояснення, чи проводились НБУ заходи щодо оцінки вартості приміщення ТЦ "Приозерний", загальною площею 32408,7 м2, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Боброва, 1 та яку вартість вказаного приміщення було визначено, у зв`язку з чим НБУ зроблено висновки про суттєву різницю у вартості вказаного об`єкта (за наявності, надати копію витягу з документів, які підтверджують такі обставини стосовно приміщення ТЦ "Приозерний").
На виконання ухвали суду від 02.03.2026 Національний банк України надав письмові пояснення, у яких повідомив, що станом на 01.11.2017 оцінка вартості приміщення ТЦ «Приозерний» загальною площею 32 408,7 кв.м проводилася суб`єктом оціночної діяльності ТОВ ФІРМА «СІНЕКС». За результатами такої оцінки ринкова вартість об`єкта становила 509 915 258,00 грн без ПДВ.
Станом на 01.10.2018 зазначене нерухоме майно було оцінене ТОВ «Експерт+», яким ринкову (справедливу) вартість об`єкта визначено у розмірі 193 587 000,00 грн без ПДВ.
Національний банк України зазначив, що істотна різниця між результатами оцінки одного й того самого об`єкта стала підставою для виникнення сумнівів щодо достовірності результатів оцінки, проведеної ТОВ «Експерт+», у зв`язку з чим листом від 24.07.2019 №12-0007/38345 звіт було направлено до Фонду для відповідного розгляду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2026 закрито провадження у справі №640/9420/20 в частині позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт+» до Фонду державного майна України про визнання нікчемною рецензії №99-19-0355 від 27.08.2019 на звіт про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, що належить ПАТ КБ «Приватбанк», а саме приміщення ТЦ «Приозерний» загальною площею 32 408,7 кв.м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ТОВ «Експерт+» є суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання.
13.04.2017 між ТОВ «Експерт+», як виконавцем, та ПАТ КБ «Приватбанк», як замовником, укладено договір № Е.16.0.0.0/4 3399 на проведення оцінки майна.
На підставі зазначеного договору позивачем проведено оцінку нерухомого майна – приміщення ТЦ «Приозерний» загальною площею 32 408,7 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Боброва, буд. 1, про що складено звіт про незалежну оцінку станом на 01.10.2018.
З матеріалів справи вбачається, що до Фонду державного майна України надійшов лист Національного банку України від 24.07.2019 № 12-0007/38345 з копією вказаного звіту про оцінку та проханням забезпечити його рецензування.
За результатами рецензування рецензентом Фонду державного майна України, який працює у штаті Фонду, 27.08.2019 складено рецензію № 99-19-0355, за висновком якої звіт класифіковано за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту № 1, тобто як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та/або непрофесійним і не може бути використаним.
Також матеріали справи свідчать, що Фонд листом від 10.09.2019 № 10-59-16307 направив копію звіту до саморегулівної організації оцінювачів - громадської організації «Асоціація спеціалістів банківської оцінки України» для забезпечення його рецензування.
За результатами такого рецензування, звіт класифіковано вже за ознакою абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту № 1, тобто як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися після виправлення недоліків.
Листом Фонду від 16.10.2019 № 10-59-18168 оцінювача ОСОБА_1 було запрошено на засідання Екзаменаційної комісії, а також повідомлено про необхідність надати письмові пояснення. Як убачається з матеріалів справи, відповідні матеріали також направлялися на електронну адресу оцінювача.
28.10.2019 оцінювачем ОСОБА_1 до Фонду надіслано письмові пояснення за вих. № 257-Д/19, а також заяву за вих. № 258-Д/19 щодо розбіжностей між копією звіту, наданою на рецензування, та, як стверджувалося, його оригіналом.
На засіданні Екзаменаційної комісії 31.10.2019 питання щодо професійної діяльності оцінювача було розглянуто з урахуванням поданих письмових пояснень.
Наказом Фонду державного майна України від 15.11.2019 № 1122 анульовано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 02.08.2019 № 619/19, виданий ТОВ «Експерт+».
З наданого відповідачем листа Фонду від 15.11.2019 № 10-59-20145 вбачається, що про прийняте рішення повідомлявся оцінювач. Також відповідачем зазначено, що наказ було опубліковано у газеті «Відомості приватизації» та розміщено на офіційному веб-сайті Фонду.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
За приписами цього Закону державне регулювання оціночної діяльності полягає у забезпеченні формування та розвитку інфраструктури оцінки майна в Україні, об`єктивності та законності її проведення, відповідності оцінки майна нормативно-правовим актам з оцінки майна, запровадження в практику оціночної діяльності міжнародних норм та правил оцінки майна, забезпеченні суспільних інтересів у питаннях оцінки майна, створення конкурентного середовища серед суб`єктів оціночної діяльності – суб`єктів господарювання та навчальних закладів, що здійснюють професійну підготовку оцінювачів, проведення оцінки майна органами державної влади та органами місцевого самоврядування відповідно до законодавства.
Органом державної влади, який здійснює державне регулювання оціночної діяльності в Україні, є Фонд державного майна України.
Одним із способів контролю за якістю оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна.
Відповідно до статті 13 Закону рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників оцінки, органів державної влади та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.
Пунктом 62 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, також передбачено можливість рецензування звіту про оцінку майна на вимогу осіб, які використовують оцінку майна та її результати для прийняття рішень, а також інших осіб, заінтересованих у неупередженому критичному розгляді оцінки.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» сертифікат суб`єкта оціночної діяльності може бути анульовано Фондом державного майна України, зокрема, у разі наявності порушень вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, виявлених шляхом рецензування звітів про оцінку майна, які призвели до визнання неякісною оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання або оцінювачами, які працюють у його штатному складі.
Порядок розгляду питань про анулювання сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності на час виникнення спірних правовідносин визначався Положенням про порядок анулювання сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та їх поновлення після анулювання, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 27.03.2006 №513.
Відтак для вирішення цього спору суд має встановити наявність у Фонду відповідних повноважень, дотримання встановленої процедури рецензування та розгляду його результатів, а також наявність передбаченої законом підстави для анулювання сертифіката позивача.
Як встановлено судом, листом від 24.07.2019 №12-0007/38345 Національний банк України звернувся до Фонду державного майна України з питання перевірки звіту про оцінку нерухомого майна - приміщення ТЦ «Приозерний» загальною площею 32 408,7 кв.м, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт+».
На виконання ухвали суду Національний банк України повідомив, що оцінка зазначеного об`єкта станом на 01.11.2017, проведена іншим суб`єктом оціночної діяльності, становила 509 915 258,00 грн без ПДВ, тоді як за результатами оцінки, проведеної ТОВ «Експерт+» станом на 01.10.2018, ринкова вартість об`єкта визначена у сумі 193 587 000,00 грн без ПДВ.
Істотна різниця у результатах оцінки стала підставою для виникнення у Національного банку України сумнівів щодо достовірності результатів оцінки та звернення до Фонду з метою її професійного критичного розгляду.
Стаття 13 Закону передбачає можливість рецензування, зокрема, на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, а також іншої особи, заінтересованої у неупередженому критичному розгляді оцінки. 
Суд бере до уваги, що оцінка визначала ринкову вартість застави, що знаходилась в заставі у Національного банку України. З огляду на встановлені обставини, матеріалами справи підтверджується наявність відповідної заінтересованості Національного банку України. А тому доводи позивача про відсутність у Національного банку України права ініціювати рецензування звіту є необґрунтованими.
За результатами рецензування рецензентом Фонду 27.08.2019 складено рецензію №99-19-0355, відповідно до якої звіт про оцінку класифіковано за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту №1 як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.
Позивач заперечує правомірність зазначеної рецензії з тих підстав, що предметом рецензування був не оригінал звіту, а його копія, яка, за твердженням позивача, не відповідала оригіналу.
Позивач посилається на те, що переданий замовнику звіт складався з двох томів, тоді як у рецензії зазначено, що на рецензування надано копію звіту на 52 аркушах. На думку позивача, така різниця свідчить про неповноту документа, який був предметом рецензування.
Разом з тим сама по собі невідповідність кількості аркушів оригіналу звіту та його копії не є достатньою підставою для висновку про те, що рецензентом досліджувався інший за змістом документ. Для такого висновку необхідним є встановлення конкретних частин звіту, відсутніх у наданій копії, та їх значення для висновків, викладених у рецензії.
При цьому позивач, посилаючись лише на формальні порушення, не вказує які саме розділи, розрахунки, вихідні дані чи додатки складеного позивачем звіту були відсутні у копії, що перебувала на рецензуванні, а також, що стверджувана неповнота копії вплинула на висновки, викладені у рецензії.
При цьому посилання позивача на застереження, викладене у самій рецензії, відповідно до якого у разі встановлення розбіжностей між оригіналом звіту та його копією рецензія є нікчемною, визначає наслідок встановлення відповідного факту, однак не підтверджує існування таких розбіжностей.
Отже, обґрунтованих доводів того, що предметом рецензування був документ, який за своїм змістом не відповідав складеному ТОВ «Експерт+» звіту, позивачем не наведено, а судом не встановлено.
Суд також враховує, що після отримання результатів рецензування Фондом звіт був направлений для повторного професійного рецензування експертною радою саморегулівної організації оцінювачів.
За результатами такого рецензування звіт класифіковано за абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту №1 як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та має значні недоліки, які вплинули на достовірність оцінки, однак може бути використаний після виправлення таких недоліків.
Отже, друга рецензія не спростувала наявності недоліків у складеному позивачем звіті, а містила іншу оцінку ступеня таких недоліків.
Саме по собі існування двох рецензій з різною класифікацією звіту не є підставою для автоматичного визнання першої рецензії неправомірною.
Рецензування за своєю суттю є професійним критичним аналізом звіту про оцінку майна, а тому сама по собі відмінність у професійній оцінці рецензентів не свідчить про неправомірність однієї з рецензій, якщо з установлених судом обставин не вбачається порушення порядку її складення або відсутності нормативно визначених підстав для проведення рецензування.
Водночас суд враховує, що висновки двох рецензентів відрізняються щодо ступеня виявлених недоліків та можливості подальшого використання звіту, однак обидва рецензійні висновки констатують його невідповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. 
Чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало, що складення іншої рецензії з відмінною класифікацією звіту автоматично нівелює результати попереднього рецензування або позбавляє їх правового значення.
Відтак наявність другої рецензії підлягала врахуванню Фондом у сукупності з іншими матеріалами, проте сама по собі не виключала можливості врахування результатів первинного рецензування.
Матеріалами справи також підтверджено, що питання щодо професійної діяльності оцінювача ОСОБА_1 було винесено на розгляд Екзаменаційної комісії.
Листом від 16.10.2019 №10-59-18168 оцінювача запрошено на засідання Екзаменаційної комісії 31.10.2019 та запропоновано надати письмові пояснення.
28.10.2019 ОСОБА_1 на адресу Фонду направлено письмові пояснення та окрему заяву щодо виявлених нею розбіжностей між копією звіту, наданою на рецензування, та його оригіналом.
Таким чином, оцінювач була обізнана про розгляд питання щодо її професійної діяльності, скористалася правом надати письмові пояснення, та такі пояснення перебували у розпорядженні Екзаменаційної комісії під час розгляду питання.
Доводи позивача про неналежне повідомлення оцінювача про засідання Комісії суд відхиляє також з огляду на те, що у поданих нею письмових поясненнях від 28.10.2019 сама ОСОБА_1 зазначила про отримання відповідного листа Фонду та необхідність прибуття до м. Києва для участі у засіданні.
За таких обставин відсутні підстави стверджувати, що оцінювач була позбавлена можливості викласти свою позицію до прийняття рішення.
За результатами розгляду матеріалів Екзаменаційною комісією прийнято рішення щодо необхідності позачергового проходження ОСОБА_1 навчання за програмою підвищення кваліфікації та попередження про можливі наслідки невиконання такого рішення.
У подальшому Фондом з урахуванням результатів рецензування та інших матеріалів, зібраних у межах здійснення контролю за оціночною діяльністю, прийнято наказ від 15.11.2019 №1122, яким анульовано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експерт+» від 02.08.2019 №619/19.
Відповідно до статті 20 Закону сертифікат суб`єкта оціночної діяльності може бути анульовано у разі наявності порушень вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, виявлених шляхом рецензування, які призвели до визнання неякісною оцінки майна.
За результатами рецензування, проведеного рецензентом Фонду, складений ТОВ «Експерт+» звіт було класифіковано як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.
Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного наказу результати рецензування, якими звіт позивача класифіковано як неякісний, непрофесійний та такий, що не може бути використаний, були документально зафіксовані. Саме з установленням за результатами рецензування таких порушень стаття 20 Закону пов`язує можливість анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності.
Суд при цьому не приймає доводи позивача про те, що висновок іншого рецензента, яким звіт віднесено до абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту №1, виключав можливість прийняття Фондом спірного рішення.
Наявність іншої рецензії з відмінною класифікацією звіту сама по собі не свідчить про неправомірність рецензії від 27.08.2019 №99-19-0355 та не виключає можливості врахування Фондом обох рецензій у сукупності з іншими матеріалами.
Щодо ненаправлення позивачу копії наказу від 15.11.2019 №1122, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що Фондом вживалися заходи з направлення наказу за адресою суб`єкта оціночної діяльності, відомості про анулювання сертифіката були внесені до відповідного державного реєстру, оприлюднені на офіційному веб-сайті Фонду та у встановленому порядку опубліковані.
Неотримання позивачем поштового відправлення саме по собі не свідчить про незаконність наказу, оскільки ця обставина виникла після його прийняття та не впливає на наявність або відсутність матеріально-правових підстав для анулювання сертифіката.
Ураховуючи встановлені у справі обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Фонду державного майна України від 15.11.2019 №1122 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, що регулює професійну оціночну діяльність.
Обставин, які б свідчили про істотне порушення Фондом процедури прийняття оскаржуваного рішення або відсутність законних підстав для анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, судом не встановлено.
На виконання обов`язку, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем надано суду матеріали, що стали підставою для проведення рецензування, рецензійні висновки, матеріали розгляду питання щодо професійної діяльності оцінювача, документи щодо повідомлення учасників відповідної процедури та матеріали, що стали підставою для прийняття наказу від 15.11.2019 №1122.
Оцінені судом у сукупності зазначені докази підтверджують дотримання Фондом установленої процедури та наявність передбачених законом підстав для прийняття спірного рішення.
Наведені позивачем доводи та подані ним докази не спростовують обставин, встановлених судом за результатами дослідження матеріалів справи, та не свідчать про допущення Фондом порушень, які є достатньою підставою для скасування оскаржуваного наказу.
За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт +» до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Діска А.Б.