Справа №478/936/26 пров. №3/478/150/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року смт. Казанка
Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., за участю секретаря Крюкової О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 184 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП з підстав, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 876830 від 04.07.2026 року.
Згідно вказаного протоколу, складеного поліцейским СПД № 1 Баштанського РВП № 1 ГУНП в Микролаївській області лейтенантом поліції Назаровим М.О. 04.07.2026 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: Сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилося в тому, що її неповнолітні діти вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна) - скутера Хонда, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
В силу приписів ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до таких висновків.
Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підгрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як було зазначено, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Також слід зазначити, що КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.
У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
Так, частина 4 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Адміністративну відповідальність батьків чи осіб, які їх замінюють, неповнолітні діти яких вчинили діяння, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена КК України, та не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, встановлено саме частиною 4 статті 184 КУпАП, у той час доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили кримінальний проступок, відповідної кваліфікації, матеріали справи не містять.
Диспозиція ч. 4 ст. 184 є бланкетною (відсилочною), що скеровує до норм законодавства України, що регулюють норми Сімейного та Кримінального кодексів України.
В протоколі про адміністративне правопорушення не викладена правова кваліфікація дій неповнолітніх з посиланням на статтю КК Українита ту її частину, якою встановлена кримінальна відповідальність за такі дії. Ознаки кримінального правопорушення, передбачені в ч. 4 ст. 184 КУпАП є обов`язковими, тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та мають бути зазначені в ньому.
Крім того, до матеріалів справи не долучено документів на підтвердження здійснення кримінального провадження, підтвердження внесення відомостей за фактом кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про стан досудового розлідування кримінального провадження (за його наявності), а також даних щодо встновлення винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні діяння, яке містять ознаки кримінального правопорушення та правової кваліфікації таких дій за Кримінальним кодексом України.
Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 184 КУпАП за відсутності належної правової оцінки дій неповнолітніх у кримінально-правовому аспекті свідчить про передчасну та необґрунтовану юридичну кваліфікацію події, що порушує принцип законності та може призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За таких обставин, справа не може бути розглянута у відповідності з чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення необхідно повернути органу, який його склав для належного оформлення у відповідності до вимог, що передбачені ст. 256 КУпАП.
Приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, суд враховує роз`яснення, які містяться у п.12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014, згідно якої норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного, зокрема, без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Ураховуючи наведене, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 184 КУпАП необхідно повернути до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області для їх правильного складання.
Керуючись ст. ст. 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП, повернути до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили з дня її винесення і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: Х.В. Іщенко