У к р а ї н а
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави, 26, тел. 2-10-45, E-mail: inbox@na.kr.court.gov.ua
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

05.08.2026         
3/394/385/26
394/915/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2026 року   Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області:          Запорожець О.М.
при секретарі:         Лясковській О.М.
за участю прокурора:        Зелінського В.І.
правопорушниці:          ОСОБА_1 
розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, українки, пенсіонерка, з вищою освітою, одруженої, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючої АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2026 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172^6 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення № 267/26 від 23.07.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи, у т. ч. станом на 00.00 год. 03.01.2025 року суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «в» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону після припинення діяльності несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій місцевого самоврядування, а саме о 19.21 год. 26.03.2026 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172^6 КУпАП.
У судовому засіданні правопорушниця свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнала повністю, просила її виправдати, оскільки вона не вчиняла зазначеного правопорушення.
Прокурор підтримав обставини викладені в протоколі та просив піддати правопорушника адміністративному стягненню у виді штрафу.
Заслухавши учасників та дослідивши справу про адміністративне правопорушення суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Ч. 1 ст. 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як встановлено в судовому засіданні, 08.06.2021 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження № 101 було призначено на посаду начальника відділу освіти Надлацької сільської ради Голованівського району.
28.02.2023 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження № 21 було переведено з посади начальника відділу освіти на посаду провідного спеціаліста відділу освіти Надлацької сільської ради.
23.12.2024 року ОСОБА_1 на підставі наказу № 39-к/тр було звільнено з займаної посади з 02.01.2025 року.
Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Виходячи із положень зазначеної норми матеріального права у порушниці виник обов`язок подати декларацію у зв`язку з припиненням трудової діяльності до 03.01.2025 року.
Однак порушниця зазначену норму Закону проігнорувала та подала декларацію у зв`язку з припиненням трудової діяльності о 19.21 год. 26.03.2026 року, тобто після спливу строку встановленого законодавцем.
Ст. 68 Конституції України вказує, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Дефініція корупційного правопорушення дана в абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «По запобігання корупції», зокрема це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. «в» п. п 1 ст. 3 Закону України «По запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування;
Суб`єктами декларування – є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» соби, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
На виконання вище зазначених вимог законодавства, правопорушниця була зобов`язана подати декларацію після звільнення не пізніше встановленого законодавцем строку – 30 календарних днів.
Проте, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, яка повинна бути обізнаною щодо обов`язку, способу та терміну подачі такого типу декларації (будучи попередженою 08.06.2021 року), за відсутності поважних причин, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону, подала декларацію після припинення трудових відносин в органі місцевого самоврядування о 19.21 год. 26.03.2026 року, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Ч. 1 ст. 172^6 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відтак, вирішуючи питання про притягнення останньої до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування суд враховує: об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172^6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172^6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172^6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Конструктивну ознаку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» стало відомо, що ОСОБА_1 подала декларацію після припинення трудових відносин в органі місцевого самоврядування з порушенням строків.
Подія адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП та вина правопорушниці у його вчиненні, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Правопорушниця не навела суду жодних причин поважності пропуску строку на подання декларації та не заперечувала проти факту несвоєчасного подання декларації.
Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172^6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушниці суд не знаходить.
Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці суд не знаходить.
При призначенні виду адміністративного стягнення правопорушниці суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини в скоєнні правопорушення, відношення до скоєного, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вчинене правопорушення. 
Суд дійшов до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Крім того, відповідно до ст. 40^1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення – 665,60 грн.
Зазначена сума судового збору, крім штрафу підлягає стягненню з порушника.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст. ст. 1, 10, 24, 172^6 221, 245, 268, 283, 284 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172^6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп.
Роз`яснити  ОСОБА_1 положення ст. ст. 307 та 308 КУпАП відповідно до якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300^1, 300^2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: