ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2026 р. справа № 560/10658/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення боргу на суму 12671,42 гривня,

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Хмельницькій області (надалі, також – позивач, ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі, також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення в дохід бюджету податкового боргу на суму 12671,42 гривня.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що згідно довідки про суми податкового боргу платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 19.05.2025 року, за відповідачем обліковується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 12671,42 грн, а саме:
основного зобов`язання в розмірі 12671,42 грн, що виникло відповідно до:
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 року, за податковий період 2022 рік на суму 5288,17 гривень;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 року, за податковий період 2022 рік на суму 2222,25 гривні;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 року, за податковий період 2023 рік на суму 1527,08 гривень;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0266524-2411-2206-UA68040150000077185 від 16.04.2024 року, за податковий період 2023 рік на суму 3633,92 гривні (а.с. 1-21).
На виконання вимог частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також – КАС України), Хмельницьким окружним адміністративним судом було подано запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою визначення місця перебування та місця проживання позивача. З отриманої відповіді судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача є адреса АДРЕСА_1 (а.с. 23-24).
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025, на виконання вимог Кодексу адміністративного судочинства передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 560/10658/25 за позовною заявою Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 25-26).
На виконання ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду справу № 560/10658/25 передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 14.07.2025, про що свідчить штамп вхідної реєстрації.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу № 560/10658/25 передано на розгляд головуючому судді Главачу І.А. (а.с. 32).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 адміністративну справу № 560/10658/25 прийнято до судового розгляду суддею Главачем І.А. (а.с. 33-34).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 37-38).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 07.08.2025 по 22.08.2025 згідно наказу від 25.07.2025 № 213-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 44), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
21.08.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивача надіслати відповідачу копію позовної заяви із додатками (а.с. 42-43).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.08.2025 по 03.09.2025 згідно наказу від 20.08.2025 № 261-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 44), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 клопотання відповідача про зобов`язання позивача надіслати відповідачу копію позовної заяви із додатками задоволено. Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслати відповідачу копію позовної заяви з додатками (а.с. 45-47).
18.09.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшли докази виконання ухвали суду від 10.09.2025 (а.с. 50-54).
19.09.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів вжиття заходів щодо отримання податкових повідомлень-рішень, стягнення щодо яких є предметом розгляду в даній справі (а.с. 55-61).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.09.2025 по 07.10.2025 згідно наказу від 15.09.2025 № 290-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 81), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
07.11.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зауважує, що вказані податкові повідомлення-рішення було надіслано за адресою, за якою відповідач не проживав та нерухомість за якою відчужив, а офіційно податкового повідомлення-рішення. Також відповідач звертає увагу на відсутність у представника позивача повноважень на подання позовної заяви. З огляду на незначний розмір пенсій та скрутне матеріальне становище, просить суд звільнити відповідача від сплати податкових зобов`язань (а.с. 69-77).
24.11.2025 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, яким до матеріалів справи долучено докази, які підтверджують обсяг доходу позивача за 2025 рік (а.с. 78-80).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 19.01.2026 по 30.01.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 17.03.2026 по 20.03.2026 згідно наказу від 11.03.2026 № 19-В, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 18.05.2026 по 22.05.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків ГУ ДПС у Хмельницькій області, Хмельницька ДПІ (м. Хмельницьк) за РНОКПП НОМЕР_1 .
Згідно довідки про суми податкового боргу платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 19.05.2025 року, за відповідачем обліковується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 12671,42 грн, а саме:
основного зобов`язання в розмірі 12671,42 грн, що виникло відповідно до:
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 року, за податковий період 2022 рік на суму 5288,17 гривень;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 року, за податковий період 2022 рік на суму 2222,25 гривні;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 року, за податковий період 2023 рік на суму 1527,08 гривень;
податкового-повідомлення рішення форми "Ф" № 0266524-2411-2206-UA68040150000077185 від 16.04.2024 року, за податковий період 2023 рік на суму 3633,92 гривні (а.с. 5-8).
На основі норм Податкового кодексу України, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 про нарахування відповідачу за податковий період 2022 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , дата набуття права власності – 04.08.2019 в сумі 5288,17 грн (а.с. 14, 72). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу 23.02.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 15-16).
На основі норм Податкового кодексу України, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 про нарахування відповідачу за податковий період 2022 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , дата набуття права власності – 17.10.2019 в сумі 2222,35 грн (а.с. 14, зворотна сторона а.с. 72). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу 23.02.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 15-16).
На основі норм Податкового кодексу України, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 про нарахування відповідачу за податковий період 2023 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , дата набуття права власності – 17.10.2019, дата припинення права власності – 13.09.2023, в сумі 1527,08 грн (а.с. 11, а.с. 74). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу 10.10.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600971252810 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 11.11.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 12-13).
На основі норм Податкового кодексу України, Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024 про нарахування відповідачу за податковий період 2023 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , дата набуття права власності – 04.09.2019, дата припинення права власності – 12.09.2023, в сумі 3633,92 грн (а.с. 11, зворотна сторона а.с. 74). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу 10.10.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600971252810 за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Деражня, вул. Радісна, буд. 15, 32200, однак даний лист 11.11.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 12-13).
У зв`язку з несплатою даних податкових зобов`язань, на основі даних податкових повідомлень-рішень Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області склало податкову вимогу форми "Ф" № 0009028-1303-2201 від 03.07.2024 (а.с. 9). Дана податкова вимога була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 060093956???? за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 28.07.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 10).
У зв`язку з тим, що нараховані грошові зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій та пені) відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Усталеною є практика Верховного Суду про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо Дана позиція прослідковується в Постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 826/18379/14, від 19.02.2019 у справі № 807/495/17, від 03.02.2022 у справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 у справі № 826/9711/17 та ін.
При цьому, Верховний Суд наголошує, що при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до пунктів 36.1-36.3 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Підпунктами 14.1.39, 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання – це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПК України).
В даній справі контролюючий орган здійснив нарахування відповідачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості. Порядок нарахування даного податку врегульовано нормами статті 266 ПК України, яка врегульовує відносини щодо даного податку як житлової так і нежитлової нерухомості.
В межах даної справи належить встановити, протягом якого строку відповідач мав обов`язок сплатити даний податок.
Відповідно до пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування, до якого належать: а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності); б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки; в) будівлі дитячих будинків сімейного типу; г) гуртожитки; ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради; д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину; е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств; и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність; і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг; ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України; л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.
Доказів належності об`єктів нерухомого майна відповідача, на яке було нараховано податкові зобов`язання до вищенаведеного переліку матеріали справи не містять.
Суд зауважує, що у відповідача відсутні докази неналежного нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме на об`єкти житлової нерухомості, доказів помилкового нарахування зобов`язань відповідачу матеріали справи не містять.
Стосовно доводів відповідача про відчуження ним нерухомого майна у 2023 році, то суд звертає увагу відповідача на те, що жодних належних доказів цього факту до матеріалів справи не долучено. Крім того, у податкових повідомленнях-рішеннях № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 та № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024 містяться відомості про припинення права власності 13.09.2023 та 12.09.2023 відповідно. З огляду на що, в суду відсутні підстави для висновку про помилковість нарахування зобов`язань з даного податку відповідачу.
Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами – протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 та № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 було надіслано відповідачу 23.02.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", а податкове повідомлення-рішення № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 та № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024 було надіслано відповідачу 10.10.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600971252810 за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Деражня, вул. Радісна, буд. 15, 32200, однак даний лист 11.11.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно, саме з цих дат починається відлік строку для сплати платежів за даними податковими зобов`язаннями.
Виходячи з матеріалів справи, відповідачем дані податкові зобов`язання погашено не було. Доказів сплати даних податкових зобов`язань суду не надано.
Відповідно до пунктів 58.2-58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою платника податків – фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області надіслало відповідачу податкове повідомлення-рішення № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 та № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 було надіслано відповідачу 23.02.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", а податкове повідомлення-рішення № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 та № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024 було надіслано відповідачу 10.10.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600971252810 за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Деражня, вул. Радісна, буд. 15, 32200, однак даний лист 11.11.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Судом встановлено, що листи з податковими повідомленнями-рішеннями було надіслано за адресою: АДРЕСА_3 , що є податковою адресою ОСОБА_1 . Доказів подання відповідачем заяви про зміну податкової адреси суду не надано, матеріали справи відповідних доказів не містять.
З приводу доводів відповідача про те, що у податкових повідомленнях-рішеннях № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 та № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 зазначена невірна податкова адреса відповідача, а саме: АДРЕСА_5 , то суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки таке зазначення податкової адреси платника не призвело до невірного направлення податкових повідомлень-рішень, які, як встановлено судом, були направлені саме за податковою адресою відповідача – АДРЕСА_3 .
Суд зауважує, що не кожний недолік податкового повідомлення-рішення може слугувати підставою для визнання такого повідомлення-рішення протиправним та його скасування, якщо суть відповідного рішення є однозначною та чітко зрозумілою. Крім того, якщо невірне зазначення реквізитів у рішенні не призвело до негативних наслідків, то скасування відповідного рішення з таких мотивів не буде відповідати принципу верховенства права та законності.
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Аналізуючи норми чинного законодавства, зокрема пункту 56.18 статті 56, пункту 58.3 статті 58 ПК України, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року (справа № 826/17798/18), від 23 вересня 2021 року (справа № 640/8096/19), від 13 липня 2022 року (справа № 640/5177/20).
У постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 420/26492/21 колегія суддів Верховного Суду зазначила, що: "контролюючий орган не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати дані Державного реєстру та облікової картки платника та/або розшукувати місцезнаходження платника податку, а тому погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки".
Тобто, позивач, як орган стягнення, що уповноважений згідно з пунктом 41.4 статті 41 ПКУ здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску, у межах повноважень провів необхідні заходи для забезпечення погашення наявного боргу.
З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 та № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 було надіслано відповідачу 23.02.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968 за адресою: АДРЕСА_3 , однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", а податкове повідомлення-рішення № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 та № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024 було надіслано відповідачу 10.10.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600971252810 за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Деражня, вул. Радісна, буд. 15, 32200, однак даний лист 11.11.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", тобто були надіслані відповідачу за його податковою адресою, то їх слід вважати такими, що доведені до відома відповідача.
В цьому аспекті суд відхиляє доводи відповідача про те, що ним не було отримано відповідні податкові повідомлення-рішення, оскільки в силу норм закону обов`язок щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси лежить саме на платнику податків. Суд зауважує, що не повідомляючи контролюючий орган про зміну податкової адреси платників податків сам бере на себе ризик виникнення негативних наслідків з приводу надсилання кореспонденції на адресу, яка є неактуальною податковою адресою платника податків. Як зверталася судом увага вище, доказів того, що відповідач добросовісно повідомив контролюючий орган про зміну своєї податкової адреси матеріали справи не містять та відповідачем не надано. У зв`язку з наведеним, відповідач має прийняти для себе негативні наслідки, пов`язані з необізнаністю про нарахування йому податкових зобов`язань.
Зважаючи на те, що відповідачу належним чином повідомлено про наявність у нього податкового зобов`язання, і з огляду на те, що відповідачем не було оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку вищевказані документи, то податкові зобов`язання, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, слід вважати узгодженим податковим боргом, відповідно до норм Податкового кодексу України.
Однак, у визначений в статті 266 Податкового кодексу України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми угоджених грошових зобов`язань.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Верховний Суд вказує, що аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 ПК України дає підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачене у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ ПК України.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що скерування податкової вимоги не свідчить про вжиття контролюючим органом заходів, спрямованих на погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу. Такі дії податкових органів призводять лише до формування та документального визначення податкового боргу. При цьому, вони об`єктивно передують процесу погашення податкових зобов`язань або стягненню податкового боргу. Дана позиція відображена в постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 804/3642/16, від 14.07.2021 у справі № 815/2362/17, від 21.09.2018 у справі № 808/3046/16.
При надсиланні податкової вимоги важливо встановити, чи не була вона надіслана відповідачу передчасно. Як вже встановлено судом, відповідачу було надіслано податкове повідомлення-рішення № 0873785-2411-2206-UA68040150000077185 від 28.12.2023 та № 0873786-2411-2206-UA68040070000035730 від 28.12.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 0600092007968, однак даний лист 27.03.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Проте, з дати вручення слід визначати, чи були позивачем вчинені дії у строк, передбачений пунктом 59.3 статті 59 ПК України.
Суд зазначає, що шістдесятиденний строк, встановлений пунктом 59.3 статті 59 ПК України закінчився 26.05.2024 Відповідно, з 27.05.2024 у позивача виникло право на пред`явлення податкової вимоги відповідачу.
Як встановлено судом, податкова вимога була сформована 03.07.2024, тобто після строку, визначеного пунктом 59.3 статті 59 ПК України, та надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 060093956????, однак даний лист 28.07.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання", тобто до надсилання податкових повідомлень-рішень № 0266523-2411-2206-UA68040070000035730 від 16.04.2024 та № 0266524-2411-2206-UA68040150000072188 від 16.04.2024.
Відповідно до абзацу 2 пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Доказів погашення відповідачем податкового боргу за надісланою йому податковою вимогою суду не надано, тому дії позивача в частині ненаправлення нової податкової вимоги слід вважати такими, що відповідають вимогам закону.
За змістом пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за рахунок платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) – щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з абзацом 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Отже, положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу. Так, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової служби України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово шляхом звернення до суду.
Податкову вимогу форми "Ф" № 0009028-1303-2201 від 03.07.2024 було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 060093956????, однак даний лист 28.07.2024 повернувся до ГУ ДПС у Хмельницькій області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Натомість, із позовом до суду ГУ ДПС у Хмельницькій області звернулося 20.06.2025, тобто після спливу тридцятиденного строку, встановленого пунктом 95.2 статті 95 ПК України.
Суд зазначає, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, відповідне зобов`язання не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Стосовно клопотань позивача про звільнення його від сплати відповідного податкового зобов`язання з огляду на відсутність доходів, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу Україн, податкова пільга – передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
За змістом пункту 30.2 статті 30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Пунктом 30.9 статті 30 ПК України передбачено, що податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.
Водночас, пункт 30.8 статті 30 ПК України передбачає, що контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі.
Дискреційні повноваження – це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження – це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Суд зауважує, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. 
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної норми у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Відтак, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Суд звертає увагу відповідача, що питання з приводу застосування податкових пільг та звільнення платників податків від сплати податкового зобов`язання є дискреційними повноваженнями податкових органів. Суд не вправі перебирати на себе повноваження контролюючого органу з приводу застосування до платника податків податкової пільги. Основне завдання суду – перевірити правильність прийнятих контролюючим органом рішень, вжитих захотів та вчинених дій, спрямованих на вирішення конкретного питання.
Проаналізувавши матеріали справи, суд встановив, що відповідач не звертався до позивача із приводу застосування до нього податкової пільги. Таким чином, в суду відсутні повноваження для вирішення питання про те, чи наявне у позивача право на звільнення від сплати податкового зобов`язання та підстави такого звільнення, з огляду на що такі доводи відповідача суд відхиляє та залишає без задоволення.
Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість відповідача у сумі 12671,42 грн підлягає стягненню в судовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про повне обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню повністю.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Щодо судових витрат, суд звертає увагу, що позивачем у даній справі є Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, яке, відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнене від сплати судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченим фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у загальному розмірі 12671 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят одна) гривня 42 (сорок дві) копійки. 
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Позивачу копію рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Головне управління ДПС у Хмельницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070171, вул. Пилипчука, буд. 17, м. Хмельницький, 29000);
відповідач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ).

Суддя  Главач І.А.