УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6122/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В. 
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Коломієць О.С., Павицької Т.М.,
за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №296/6122/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 червня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Петровської М.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ст ахов А.О. 28 квітня 2025 року звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з заявою, в якій просив, зокрема, стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 44 000 грн (а.с.240-241 т.1). Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Стахов А.О. раніше подавав клопотання від 07 лютого 2025 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 42 000 грн разом із доказами розміру таких витрат, яке вирішеним не було (а.с.178-186 т.1).
У клопотанні наголошено на тому, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено; розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини; підлягає врахуванню складність справи в розрізі необхідності допиту свідків, тривалих судових засідань тощо.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05 червня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. 

Не погодившись із додатковим рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05 червня 2025 року, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Стахов А.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін. 
При цьому покликається на те, що сума понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката є підтвердженою доказами. Суд першої інстанції витрати значно зменшив, а тому неможливо говорити про їх неспівмірність. 

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її адвокат Колупаєв В.В. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Відповідача ОСОБА_2 та його представник адвокат Стахов А.О. в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.64-65, 74-75,77 т.2). Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Представник відповідача адвокат Стахов А.О. спрямував до апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди відмовлено.

За положеннями частини першої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами п.1 частини третьої ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини другої ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Стахов А.О. 07 лютого 2025 року звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 42 000 грн із доданими доказами.

За положеннями частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 

Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідача із доказами із розміру подано стороною відповідача до суду першої інстанції 07 лютого 2025 року. Рішення у справі, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову, ухвалено судом першої інстанції 10 квітня 2025 року, Отже, стороною відповідача подані докази щодо витрат на професійну правничу допомогу задовго до судових дебатів у справі, тобто у строки передбачені чинним цивільним процесуальним законодавством із цього приводу, у тому числі передбачені частиною восьмою ст.141 ЦПК України, тобто своєчасно.

Відповідно до положень частин другої-третьої ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються наступними документами: ордером на надання правничої (правової) допомоги Павліку Юрію Георгійовичу; договором про надання правничої допомоги від 20 серпня 2024 року №2008, підписаним ОСОБА_2 та адвокатом Стаховим А.О.; рахунком та детальним описом робіт (наданих послуг), актом від 07 лютого 2025 року наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2024 року №2008 (а.с.89-90,180 т.1).

Згідно з договором про надання правничої допомоги від 20 серпня 2024 №2008, ОСОБА_2 (клієнт) доручає, а адвокат Стахов Андрій Олексійович приймає на себе обов`язок стосовно комплексного супроводу та представництва інтересів клієнта як відповідача у справі №296/6122/24, яка перебуває в провадженні Корольовського районного суду м.Житомира за позовом ОСОБА_1 до клієнта, - з правом представляти інтереси клієнта у судах всіх інстанцій та юрисдикцій. Адвокат наділений тим самим обсягом прав та повноважень, якими наділений клієнт у відповідних правовідносинах, в тому числі з правом отримувати будь-яку інформацію (в тому числі, але не обмежуючись через подання адвокатських запитів), конфіденційну інформацію, інформацію з обмеженим доступом та банківською таємницею, подавати та отримувати будь-які документи тощо. Адвокат має право вчиняти всі дії та користуватися усіма правами в інтересах та від імені клієнта без будь-яких обмежень, з питань представництва, згідно цього договору. Умови оплати послуг адвоката, врегульовані іншою домовленістю сторін.

Відповідно до розрахунку та детального опису робіт (наданих послуг), акта наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2024 року №2008, адвокатом Стаховим А.О. надані ОСОБА_2 наступні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту до РСЦ ГСЦ МВС у Житомирській області – 2 000 грн за 1 годину; підготовка та подання адвокатського запиту до відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області – 2 000 грн за 1 годину; підготовка та подання відзиву на позовну заяву – 6 000 грн за 3 години; підготовка та подання заяви про виклик свідків – 2 000 грн за 1 годину; підготовка та подання клопотання про долучення доказів – 2 000 грн за 1 годину; ознайомлення з матеріалами справи – 1 000 грн за 0,5 годин; підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив – 4 000 грн за 2 години; підготовка та подання додаткових пояснень – 6 000 грн за 3 години; участь у судових засіданнях: 17 жовтня 2024 року (0,5 год) 1 000 грн; 28 листопада 2024 року (1 год) 2 000 грн; 29 січня 2025 року (5 год) 10 000 грн; 07 лютого 2025 року (3 год) 6 000 грн. Сторони погодили оплату участі адвоката в судовому засіданні, що призначене на 04 березня 2025 року в розмірі 6 000 грн. За таких обставин, сплаті за договором про надання правової допомоги підлягає сума в розмірі 42 000 грн. Оплата вноситься протягом десяти банківських днів із дня винесення рішення по суті спору.

Представник позивача адвокат Колупаєв В.В. у письмовому клопотанні від 14 квітня 2025 року наголосив на тому, що заявлені стороною відповідача витрат на професійну правничу допомогу, якщо подані без доказів їх фактичного понесення, слід залишити без задоволення, а у разі надання доказів до ухвалення додаткового рішення, понесені витрати підлягають зменшенню до обґрунтованого і розумного розміру (а.с.232 т.1).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі №905/1795/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 виснувано, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку, суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Разом із тим, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За таких обставин, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Ураховуючи критерій реальності адвокатських витрат, характер виконаних адвокатом робіт, заперечення представника позивача, критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 44 000 грн або 42 000 грн у цьому випадку є завищеними порівняно з співмірністю і складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих ним послуг. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу до 15 000 грн, прийнявши до уваги те, що позивач самостійно утримує двоє неповнолітніх дітей, її щомісячний дохід не перевищує 19 000 грн та не всі судові засідання тривали заявлений стороною відповідача час. 

Із огляду на викладене вище, доводи апеляційної скарги не змінюють висновків суду першої інстанції та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасованим із підстав, викладених в апеляційній скарзі, бути не може та залишається колегію суддів апеляційного суду без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: