Справа № 758/6364/25 
Категорія 35 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Мороз А. І., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційних та пені, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційних та пені.
Зазначало, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме;
1. З 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ).
2. З 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
Надання послуг відповідачу здійснювалось згідно з договорами, що оформлюються, на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. 
На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів було підготовлено та опубліковано:
1. Договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) (надалі - Договір).
2. Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, позивачем на своєму веб-сайті оприлюднено типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. 
Свідченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг споживачем.
Будинок за адресою АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. В тому числі, квартира АДРЕСА_2 під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, тобто відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ.
Проте, відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 120 грн. 95 коп.; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 29 558 грн. 86 коп.
Крім того, у відповідача існує заборгованість за період до 31.10.2021 зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 132 грн. 30 коп.; за період з 01.11.2021 заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357 грн. 57 коп.
Зазначало, що на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 (далі - Договір цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (далі - новий кредитор), набуло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 16 727 грн. 16 коп.
Згідно з п. 3.4.2 Договору цесії, новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованості. 
Надання послуг здійснювалося на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). 
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 16 727 грн. 16 коп., інфляційні у розмірі 2 492 грн. 35 коп., 3 % річних у розмірі 626 грн. 92 коп. 
Крім того, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 120 грн. 95 коп., інфляційні у розмірі 3 445 грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 860 грн. 86 коп.
Крім того, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 29 558 грн. 86 коп., інфляційні у розмірі 3 572 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 877 грн. 05 коп., пеню у розмірі 1 067 грн. 08 коп.
Також, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357 грн. 57 коп.; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 132 грн. 30 коп.
Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. 
Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційних та пені і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Суд неодноразово надсилав на зареєстровану адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. 
Відповідач кореспонденцію суду не отримала, надіслана судом кореспонденція повернулася до суду з зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за адресою» .
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Відповідач про зміну свого місця проживання суд не повідомляла.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» (далі - кредитор) відступає, а КП «Київтеплоенерго» (далі - новий кредитор) набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 1 818 662 617 грн. 96 коп. станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів. 
Як установлено судом, згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 129541311 від 16.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , яка є споживачем житлово-комунальних послуг. 
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
З матеріалів справи вбачається, що КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Постачання теплової енергії КП «Київтеплоенерго» відповідачу підтверджується корінцями наряду по особистому рахунку абонента № НОМЕР_1 , довідкою про обсяги споживання послуги з постачання теплової енергії/послуги з постачання гарячої води за показниками КВОТЕ. 
Як установлено судом, ОСОБА_1 , не виконувала свої зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. 
Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що оскільки КП «Київтеплоенерго» є правонаступником ПАТ «Київенерго», до нього перейшло право вимоги до відповідача, тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 16 727 грн. 16 коп., інфляційні у розмірі 2 492 грн. 35 коп., 3 % річних у розмірі 626 грн. 92 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 (далі - Договір), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі -кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (далі - новий кредитор), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі по тексту - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 1 818 662 617, 96 грн. (один мільярд вісімсот вісімнадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі шістсот сімнадцять грн. 96 коп.) станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 року до дати укладення цього договору та коригувань платежів. 
Згідно з п. 1.2. Договору перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку № 1та Додатку № 2 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. 
Пунктом 1.3. Договору передбачено, що з укладенням цього договору кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та/або можуть бути нараховані та/або виникнути після дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього Договору. 
Розділом 10 Договору визначено, що Додаток № 1 - перелік споживачів послуг централізованого опалення та зобов`язань, право вимоги яких відступається. Додаток № 2 - перелік споживачів послуги з централізованого гарячого водопостачання та зобов`язань, право вимоги яких відступається. 
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У порушення зазначених вище норм ЦПК України, до позовної заяви було додано Додаток № 1, який є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 з якого встановлено, що до «Київтеплоенерго» перейшло право вимоги за заборгованістю зі сплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 2 435 грн. 36 коп. за особовим рахунком № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , даний особовий рахунок закріплено за адресою АДРЕСА_3 .
З матеріалів справи встановлено, що відповідачем по справі є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та має особовий рахунок № НОМЕР_3 для сплати за житлово-комунальні послуги. 
Посилаючись на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 з централізованого опалення з у розмірі 16 727 грн. 16 коп., інфляційні у розмірі 2 492 грн. 35 коп., 3 % річних у розмірі 626 грн. 92 коп.
Позивач вказував, що відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг.
За період з 01.05.2018 по 31.10.2021:
заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 23 120 грн. 95 коп.
За період з 01.11.2021 по 31.03.2025:
заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 29 558 грн. 86 коп.
Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, суд дійшов до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі - 23 120 грн. 95 коп. та за період з 01.11.2021 по 31.03.2025 у розмірі - 29 558 грн. 86 коп.
Крім того, позивач просив стягнути за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 штрафні санкції, нараховані на заборгованість за послуги з централізованого опалення, а саме: інфляційні у розмірі 3 445 грн. 02 коп. та 3% річних у розмірі 860 грн. 86 коп.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, суд дійшов до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за нарахованими штрафними санкціями за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 штрафні санкції, нараховані на заборгованість за послуги з централізованого опалення, а саме: інфляційні у розмірі 3 445 грн. 02 коп. та 3% річних у розмірі 860 грн. 86 коп.
Також, позивач просив стягнути з відповідача за період з 01.11.2021 по 31.03.2025 штрафні санкції, нараховані на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, а саме: інфляційні у розмірі 3 572 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 877 грн. 05 коп., пеню у розмірі 1 067 грн. 08 коп.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 (Указ затверджено Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.
Виключень з переліку житлово-комунальних послуг постанова не містить, а тому застосовується і до правовідносин сторін у цій справі.
Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Однак, відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30.12.2023, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у новій редакції та зазначено, що з 30.12.2023 заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій, до яких м. Київ не відноситься.
Таким чином, нарахування штрафних санкцій на заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у період з 01.03.2022 по 30.12.2023 заборонене законом. 
На підтвердження позовних вимог з приводу стягнення з відповідача за період з 01.11.2021 по 31.03.2025 штрафних санкцій нарахованих на заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, а саме: інфляційні у розмірі 3 572 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 877 грн. 05 коп., пеню у розмірі 1 067 грн. 08 коп. позивачем надано розрахунки нарахування штрафних санкцій у яких узагальнено період нарахування штрафних санкцій, а саме з 01.01.2024 по 31.03.2025.
Виокремленого розрахунку штрафних санкцій по окремому періоду, за який просить стягнути позивач з відповідача грошові кошти суду не надано, що унеможливлює суд встановити правильність нарахування штрафних санкцій на заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за вказаний період.
Ураховуючи вищенаведене, суд позбавлений можливості встановити чи здійснювалися позивачем нарахування штрафних санкцій у той період, коли це було заборонено законом і чи правильно були здійсненні нарахування, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. 
До того ж, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357 грн. 57 коп.; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 132 грн. 30 коп. 
Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, суд дійшов до висновку, що позов в цій частині підлягає повному задоволенню, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за абонентське обслуговування житлово-комунальних послуг у розмірі - 1 489 грн. 87 коп.
Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 3028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись, ст. ст. 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В :

Позов комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40538421) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційних та пені - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 23 120 (двадцять три тисячі сто двадцять) грн. 95 коп., інфляційні у розмірі 3 445 (три тисячі чотириста сорок п`ять) грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті з 01.11.2021 по 31.03.2025 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 29 558 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 357 (одна тисяча триста п`ятдесят сім) грн. 57 коп.; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 132 (сто тридцять дві) грн. 30 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 15.09.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | С. С. Захарчук