Справа № 727/4606/26
Провадження № 2/727/1930/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2026 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Танасійчук Н.М.,
при секретарі Маковійчук В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 20 серпня 2024 року у розмірі 39240,60 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.08.2024 здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Заява), при цьому підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови Правління Національного банку України від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису, а саме - сторони домовились вважати, що ОТР пароль однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний з електронними даними про операцію чи правочин за умови введення клієнтом у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу "Кредит готівкою", ознайомився з актуальними умовами кредитування та 20.08.2024 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після цього між сторонами за допомогою ОТР пароля підписано Кредитний договір б/н від 20.08.2024 (далі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 50000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника строком на 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 %. Додатково між сторонами підписано Графік кредиту.
Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку, тоді як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконував.
Відповідно до п. 4.9 Договору сторони погодили, що відкладальною обставиною за Договором є порушення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (його частини), яке триває протягом 180 календарних днів з дати прострочення такого зобов`язання, наслідком настання якої є виникнення обов`язку позичальника не пізніше 180-го календарного дня повернути банку всю суму фактично отриманого кредиту, сплатити нараховані проценти, неустойку та інші платежі відповідно до умов Договору.
Позивач вказує, що починаючи з 21.08.2025 триває прострочення відповідачем зобов`язання з повернення кредиту (його частини) згідно з графіком погашення, тобто понад 180 днів, у зв`язку з чим з 17.02.2026 у відповідача виникло зобов`язання повернути банку всю суму фактично отриманого кредиту та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позивач вважає, що відсутня необхідність попереднього направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту.
Станом на 25.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 39240,60 грн, з яких: 34763,32 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4477,28 грн - заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.04.2026 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів. Проте вказане поштове відправлення не було вручено відповідачу та повернулося до суду не врученим, з відміткою відділення поштового зв`язку про причини повернення - "за відсутністю адресата за вказаною адресою", що підтверджується довідкою (відміткою) про причини повернення поштового відправлення, наявною в матеріалах справи.
Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки судова кореспонденція направлялася відповідачу за адресою його реєстрації, зазначеною позивачем та наявною в матеріалах справи, іншої адреси суду відповідач не повідомляв, а поштове відправлення повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за цією адресою, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, зміст позовних вимог та про його право подати відзив і заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ризик неотримання кореспонденції, надісланої за адресою зареєстрованого місця проживання, несе саме та особа, яка за цією адресою зареєстрована.
У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї, доказів на спростування позовних вимог не надав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 05 серпня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", чим між сторонами укладено договір приєднання, за умовами якого сторони погодили використання одноразового ідентифікатора (ОТР пароля) як аналога власноручного підпису (простого електронного підпису) при вчиненні між ними правочинів.
20 серпня 2024 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 із застосуванням простого електронного підпису (ОТР пароля) укладено Кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн строком на 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 31 % шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Того ж дня сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту та Графік кредиту, якими визначено порядок і строки повернення кредиту та сплати процентів.
Наданими позивачем доказами - розрахунком заборгованості та випискою по рахунку - підтверджується, що банк свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, якими відповідач фактично скористався, проте зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25 березня 2026 року у ОСОБА_1 перед АТ КБ "ПриватБанк" наявна заборгованість у розмірі 39240,60 грн, яка складається з: 34763,32 грн - заборгованості за тілом кредиту, 4477,28 грн - заборгованості за нарахованими відсотками.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, а також якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку; використання при вчиненні правочину електронного підпису допускається у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, і яка застосовується для ідентифікації такої особи під час прийняття (акцепту) пропозиції. Частиною третьою статті 11 цього ж Закону встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором за правовими наслідками прирівнюється до власноручного підпису.
Отже, підписання відповідачем Заяви про приєднання, Паспорту кредиту, Кредитного договору та Графіку кредиту за допомогою ОТР пароля (одноразового ідентифікатора) відповідає вимогам чинного законодавства щодо письмової форми правочину, а сам факт укладення Договору та його умови належним чином підтверджені наявними у справі доказами і відповідачем не спростовані.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд враховує, що умовами Договору (п. 4.9) сторони погодили настання відкладальної обставини у разі прострочення позичальником повернення кредиту (його частини) протягом 180 календарних днів, з настанням якої у позичальника виникає обов`язок повернути банку всю суму фактично отриманого кредиту та сплатити нараховані проценти. Оскільки прострочення відповідача триває з 21.08.2025, тобто перевищує 180 календарних днів, суд погоджується з доводами позивача про те, що у відповідача з 17.02.2026 виник обов`язок повернути банку всю суму заборгованості за Договором, а тому в цьому випадку не вимагається попереднього направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки підставою звернення до суду є не дострокове стягнення кредиту, а невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту після спливу погодженого сторонами 180-денного строку прострочення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач своїм правом на подання відзиву, заперечень та доказів на спростування позовних вимог не скористався, наданий позивачем розрахунок заборгованості не оскаржив та не спростував, доказів погашення заборгованості (її частини) матеріали справи не містять.
За таких обставин, оцінивши подані докази в їх сукупності за правилами статті 89 ЦПК України, суд вважає розрахунок заборгованості позивача належним, допустимим та достовірним доказом, а факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Кредитним договором - доведеним.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором б/н від 20 серпня 2024 року належним чином не виконав, наявність та розмір заборгованості підтверджені належними і допустимими доказами та відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 39240,60 грн у повному обсязі.
Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, здійснені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 128, 133, 141, 174, 178, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 207, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 634, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 11 Закону України "Про електронну комерцію", суд, -
Ухвалив:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ 14360570, адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) заборгованість за Кредитним договором б/н від 20 серпня 2024 року у розмірі 39240 грн 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: Н.М. Танасійчук