ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/1109/26
Провадження № 22-ц/820/1642/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Дубова М.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 12 травня 2026 року в частині стягнення судових витрат у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року закрито провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 4929,20 грн., що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3718 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині стягнення судових витрат скасувати та відмовити у їх стягненні. На думку апелянта, спір у справі виник внаслідок неналежних дій позивача, оскільки відповідачу не було відомо про існування заборгованості. Позивач всупереч ст. 516 ЦК України не повідомив ОСОБА_1 у письмовій формі про зміну кредитора, зміну реквізитів для оплати та наявність заборгованості перед новим кредитором. У зв`язку з цим апелянт об`єктивно не був обізнаний про наявність заборгованості перед позивачем, що позбавило його можливості добровільно виконати зобов`язання у позасудовому порядку. Про існування судового провадження ОСОБА_1 стало відомо лише 01.05.2026 року, після чого він добровільно погасив заборгованість у повному обсязі. Отже, саме дії позивача стали причиною виникнення спору, що виключає можливість покладення судових витрат на відповідачів.
Розмір стягнутих судом витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним, надмірним та необґрунтованим. Також судом не враховано, що відповідач звільнений від сплати судового збору як діючий військовослужбовець.

Апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід змінити в частині стягнення судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову (не підтримав свої вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову) та стягнення судових витрат. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року закрито провадження у справі та стягнуто з ОСОБА_1 ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 4929,20 грн., що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3718 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підписана та подана її представником Ковалем А.Є., який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30.07.2025 року. Всі інші процесуальні дії в суді першої інстанції від імені позивача також вчиняв його представник ОСОБА_4 , - він також підписав та подав заяву про закриття провадження в справі та стягнення витрат на правничу допомогу.
В матеріалах справи дійсно наявний договір про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, додаток №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 05.05.2025 року, додаток №2 до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 05.05.2025 року, акт №135/01 приймання-передачі документів до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, укладені між ФОП ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Юлії Біжко», а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3976 від 23.11.2018 року.
Згідно з актом здачі-приймання №135 від 06.05.2026 року до договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, згідно з п. 2.1, п. 4.1 Адвокатське бюро «Юлії Біжко» надало, а ФОП ОСОБА_2 прийняв професійну правничу допомогу - аналіз наданих замовником документів щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; підготовка та складання позовної заяви про стягнення заборгованості, здійснення розрахунку інфляційних та 3 відсотків річних; складання заяви про закриття провадження та зменшення позовних вимог у справі №686/1109/26.
Також в матеріалах справи наявна довіреність від 30.07.2025 року, яким адвокатське бюро «Юлії Біжко» уповноважило Коваля А.Є., зокрема, підписувати документи від свого імені, що підготовлені адвокати Адвокатського бюро або іншими особами, які можуть бути залучені Адвокатським бюро, на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025 року, у тому числі, але не виключно позовні заяви, клопотання, заяви, додаткові пояснення, відзиви, апеляційній скарги, касаційні скарги.
Разом з тим, позивачем не доведено, що подана позовна заява, а також заява про закриття провадження у справі складена саме адвокатом Біжко Ю.О. і є результатом наданої правничої допомоги згідно акта здачі-приймання №01135 здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги№14/02 від 14.07.2025 року, оскільки вони підписані представником позивача ОСОБА_4 , а не адвокатом Біжко Ю.О.
Водночас апелянтом не надано доказів, що його представник Коваль А.Є. є адвокатом Адвокатського бюро «Юлії Біжко».
Позивач, який не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, дійсно має право на стягнення за його заявою понесених ним у справі витрат з відповідача.
Однак, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки подані докази не доводять понесення таких витрат.
Той факт, що апелянт є військовослужбовцем Збройних Сил України та учасником бойових дій, не звільняє його від сплати витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
При цьому суд повирішує питання про розподіл судових витрат, а не щодо сплати судового збору. 
Позивач не підтримує свої вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тому слід стягнути понесені ним у справі витрати на сплату судового збору з відповідачів у рівних частинах відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України. 
За наведених обставин ухвалу суду в частині стягнення судових витрат слід змінити, стягнути на користь позивача з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 по 605,60 грн. (1211,20/2) судових витрат з кожного.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2026 року в частині стягнення судових витрат змінити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 (місце проживання:  АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,) по 605,60 грн. з кожного судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 вересня 2026 року.

Судді Л.М. Грох
Т.О. Янчук
О.І. Ярмолюк