606/1086/26 

У Х В А Л А 
і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2026 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , 
провівши у приміщенні суду в м. Теребовлі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026216080000044 від 21 травня 2026 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №12026216080000044 від 21 травня 2026 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні №12026216080000044 від 21 травня 2026 року. Обґрунтовуючи клопотання, захисник зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291, 293 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні дані про захисника обвинуваченого, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини суперечать даним висновку судово-медичного експерта від 27 травня 2026 року № 320 щодо кількості заподіяння ОСОБА_5 ударів потерпілому ОСОБА_4 , дізнавачем приховані обставини групового озброєного нападу на ОСОБА_5 , наявні суперечності між обставинами вчинення проступку, які викладені в обвинувальному акті, та у витязі із Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактосм заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а також зазначено невірний час вчинення кримінального проступку. 
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечила щодо заявленого клопотання про повернення обвинувального акта у зв`язку із його безпідставністю та просила відмовити у його задоволенні.
Потерпілий при вирішенні вказаного клопотання поклався на думку суду.
Суд, розглянувши клопотання захисника, заслухавши думку обвинуваченого, прокурора та потерпілого, вивчивши обвинувальний акт з додатками, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. 
Кримінальним процесуальним кодексом України визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме, невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Законодавцем в ст. 291 КПК України визначено ряд вимог до обвинувального акту та вказано, які відомості він повинен містити.
В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Оцінюючи наведені захисником доводи, які на його думку, можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а і точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Отже, в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання і правова кваліфікація обвинувачення.
З аналізу обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: умисного легкого тіленого ушкодження.
Так, ознайомившись із обвинувальним актом, суд вважає, що він містить всі необхідні відомості, наявність яких вимагається ст. 291 КПК України. Зокрема, вивчивши виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та які містяться в обвинувальному акті, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, суд прийшов до висновку, що фактичні обставини, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення узгоджуються між собою і не вбачає порушень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 22 КПК України суд не вправі робити висновки щодо правильності формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, оскільки такі обставини відповідно до змісту ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час судового провадження. При цьому, суд під час підготовчого судового засідання не має повноважень повертати обвинувальний акт прокурору з мотивів неповноти, неправильності формулювання, недостовірності фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлення та визначення яких в обвинувальному акті є виключним повноваженням прокурора, і перевірка яких здійснюється судом лише під час розгляду справи по суті. Самі по собі обставини, на які посилається захисник, є фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, а тому їх встановлення, визначення та формулювання, як було зазначено вище, є дискреційними повноваженнями прокурора, який викладає їх в такий спосіб та в такій формі, в яких вважає встановленими, та надає на підтвердження цього докази, які вважає належними, допустимими та достатніми для підтвердження відповідних обставин.
Що стосується відсутності в обвинувальному акті зазначення захисника обвинуваченого, суд вважає, що згідно із ч.2 ст.291 КПК України такі відомості про захисника обвинувальний акт містити не має. 
Судом також встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику органом досудового розслідування 12 червня 2026 року було надано копію обвинувального акта у кримінальному провадженні №12026216080000044 від 21 травня 2026 року та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, що підтверджуєтться наданими ними розписками про їх отримання. Крім того, стороні захисту 12 червня 2026 року о 17.58 год. було надано копії матеріалів кримінального провадження шляхом надіслання їх на електронну адресу захисника. 
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПКУкраїни, у зв`язку із чим відсутні підстави для його повернення, а тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026216080000044 від 21 травня 2026 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повну ухвалу складено 03 серпня 2026 року.

Головуюча суддя