ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Львів | Справа № 909/82/26

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.,
суддів Галушко Н.А.,
Желіка М.Б.,

розглянув без виклику представників сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т"
про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т"
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2026 (повне рішення складено 17.03.2026, суддя П.А. Шкіндер)
у справі № 909/82/26
за позовом Акціонерного товариства "Укрнафта"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т"
про стягнення 690 300,00 грн

Господарський суд Івано-Франківської області в рішенні від 10.03.2026 у справі № 909/82/26 ухвалив: - задоволити позов Акціонерного товариства "Укрнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" про стягнення 690 300,00 грн штрафу, у зв`язку з порушенням строку поставки товару за договором поставки № 13/3724-МТР/25 від 21.07.2025; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" 690 300,00 грн штрафу та 8 283, 60 грн судового збору.
18.06.2026 Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета здоров`я-Т» задоволено частково; рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2026 у справі № 909/82/26 скасовано в частині задоволення позову в сумі 345 150,00 грн. В цій частині в позові відмовлено.
У апеляційній скарзі відповідачем вказано про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета здоров`я-Т» очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 25 000,00 грн.
18.06.2026 через систему «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 12 500,00 грн, а також подано докази на підтвердження розміру понесених судових витрат.
З огляду на приписи ч.3 ст.244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 22.06.2026 постановив здійснити розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета здоров`я-Т» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі без виклику представників сторін в судове засідання; позивачу запропоновано подати суду пояснення (заперечення) на заяву відповідача.
01.07.2026 через систему «Електронний суд» Акціонерним товариством "Укрнафта" подано заперечення на клопотання про стягнення судових витрат.
Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Як зазначалося вище, в апеляційній скарзі відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн та заявив про намір їх стягнення з позивача.
Надалі, у заяві про ухвалення додаткового рішення, відповідач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн, оскільки Західний апеляційний господарський суд частково задовольнив вимоги відповідача, зменшивши розмір первісно заявленого АТ «УКРНАФТА» штрафу на 50%. Враховуючи часткове задоволення вимог, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто у розмірі 50% від фактично понесених витрат, що становить 12 500,00 грн.
До заяви про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем долучено такі докази: договір № 30/03/26 про надання професійної правничої допомоги від 30.03.2026, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" та Адвокатським об`єднанням «Лілія Оприск і партнери», за змістом якого клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1). За надання юридичної допомоги, визначеної у п.2.1.2 договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у сумі 25 000,00 грн (п.4.1); акт № 12-06-1/26 приймання-передачі наданих послуг від 12.06.2026; платіжну інструкцію № ПЛН1215 від 03.04.2026 на суму 25 000,00 грн із зазначенням призначення платежу: «Надання професійної правничої допомоги згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 30/0326 від 30.03.2026.Без ПДВ».
Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України), про що неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Подане Акціонерним товариством "Укрнафта" заперечення на клопотання (заяву) відповідача обґрунтовано тим, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям реальності, розумності, співмірності та пропорційності, визначеним ст. 126, 129 ГПК України та практикою Верховного Суду й ЄСПЛ, є завищеними з огляду на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт і витрачений час, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення. Водночас, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для компенсації таких витрат, АТ «Укрнафта» просить зменшити їх розмір до 3 000,00 грн.
Положеннями ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 вказаного вище Закону).
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України.
Верховний Суд неодноразово вказував, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Верховний Суд неодноразово також вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях у справах "Двойних проти України", "Баришевський проти України" зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Дослідивши подану відповідачем заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу разом із доказами, які підтверджують розмір понесених витрат, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити таке:
Як вбачається з акта приймання-передачі наданих послуг, адвокатом окремо зазначено надання послуги з вивчення та юридичного аналізу документів для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2026 у справі № 9099/82/26. Водночас, така діяльність фактично охоплюється ширшою послугою з підготовки та подання апеляційної скарги, і розглядається як єдина комплексна правова послуга. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.01.2025 у справі № 904/4463/23.
З огляду на критерії співмірності, розумності та необхідності судових витрат, визначені ст. 126, 129 ГПК України, враховуючи характер і складність спору, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, час, об`єктивно необхідний для їх надання, результат апеляційного перегляду справи та часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, а також подані позивачем заперечення щодо неспівмірності заявлених витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. За наведених обставин суд вважає обґрунтованим, співмірним та таким, що відповідає критерію розумної необхідності, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, тоді як у решті заявленої до стягнення суми слід відмовити.
При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі (позивача).
Доводи АТ «Укрнафта» щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання відповідачу адвокатських послуг у суді апеляційної інстанції, а подані відповідачем документи є належними та достатніми доказами на підтвердження обсягу і вартості наданої правничої допомоги. 
Керуючись ст. 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

У ХВ А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета здоров`я-Т» (77504, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, м. Долина, вул. Нафтовиків, будинок 8, ідентифікаційний код 38609440) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
В задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета здоров`я-Т" відмовити. 
Господарському суду Івано-Франківської області області видати наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.
Справу повернути в місцевий господарський суд.

У зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день (27.07.2026).

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік