ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15381/22 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Черпака Ю.К.,
суддів Кобаля М.І., Терези Ю.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 89 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням щорічних індексацій;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із розрахунку основного розміру пенсії 89% грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням щорічних індексацій, та провести виплату недоотриманих пенсійних коштів, з урахуванням сум вже отриманих позивачем.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262), розмір якої становив на момент призначення 89% сум грошового забезпечення. Проте, відповідач при перерахунку на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 у справі № 640/2304/21 зменшив розмір пенсії з 89% до 70% сум грошового забезпечення на підставі частини другої статті 13 Закону № 2262 в редакції, чинній на час перерахунку пенсії. Вважав, що окільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262 не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а тому має застосовуватись розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії.
На виконання Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX справа передана до Київського окружного адміністративного суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 2019 з 89% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням щорічних індексацій.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 із розрахунку основного розміру пенсії 89% грошового забезпечення з урахуванням щорічних індексацій.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот девяносто дві) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу була призначена у розмірі 89% грошового забезпечення і цей показник є сталим. Оскільки відповідач при перерахунку пенсії позивача змешив її до 70% грошового забезпечення, чим не дотримався вимог Закону № 2262-XII, тому такі дії є протиправними, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії починаючи з 01.04.2019 із розрахунку 89% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених коштів. Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача в подальшому при здійсненні щорічної індексації пенсії та зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, провести виплату недоотриманих пенсійних коштів по дату ухвалення остаточного рішення, з урахуванням вже отриманих позивачем сум коштів, суд відмовив у її задоволенні, оскільки рішення суду спрямоване на поновлення порушеного права, однак не може встановлювати правовідносини на майбутнє. Метою судового захисту є спонукання суб`єкта владних повноважень до належного виконання адміністративних функцій стосовно порушеного права позивача, а не у подальшому.
З судовим актом не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду і постановити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Наводить міркування щодо права позивача на проведення перерахунку пенсії, у тому числі з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, виплати без обмежень максимального розміру пенсії, її індексації, зазначає про законодавче обмеження пенсії з 01.01.2018р. розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки на час здійснення відповідачем перерахунку діяв Закон 2262-ХІІ в редакції Закону від 13.03.2018, згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, то відповідач правомірно перерахував з 01.01.2018 позивачу пенсію виходячи із розрахунку вже 70% грошового забезпечення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, отримує пенсію за вислугу років за Законом № 2262, розмір якої на момент призначення (21.12.2002) становив 89% сум грошового забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2021 у справі №640/2304/21 адміністративний позов задоволено частково і зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, зазначених у довідці, наданій Адміністрацією державної прикордонної служби України від 14.07.2020 №11/279 відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та додаткових видів грошового забезпечення, передбаченого постановою КМУ № 704-2017-п та відповідно до вимог закону України № 2262-ХІІ, з урахуванням вже отриманих сум.
На виконання цього рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з обмеженням її розміру 70% грошового забезпечення, що підтверджуються листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.07.2022 № 15766-15664/Щ-02/8-2600/22.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262.
Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною другою статті 13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.
У подальшому Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668), який набрав чинності 01.10.2011, і Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166), який набрав чинності з 01.04.2014, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262 і змінено "90%" відповідно на "80%" , а потім на "70%". 
Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 
Тобто, стаття 63 Закону №2262 визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Отже, стаття 13 Закону № 2262 регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону № 2262 ані Законом № 3668, ані Законом № 1166 у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3668 та Законом № 1166 зміни до статті 13 Закону № 2262 щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормою, яка визначає механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є стаття 63 Закону № 2262, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668 та Закону № 1166.
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку, що при перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону № 2262, яка регулює питання призначення пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, яка залишена без змін Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Тому, відповідач протиправно здійснив зменшення відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 89% до 70% сум грошового забезпечення.
Поряд з цим, відповідно до статті 64 Закону України № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням компетенції, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, зобов`язав відповідача вчинити певні дії, що не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта публічної влади. 
Статтею 316 КАС України встановлено підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскаржене судове рішення відповідає критеріям, наведеним у зазначеній нормі процесуального закону. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Тереза Ю.В.