Справа №442/4556/26 
Провадження №2/442/2036/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання: Михавко І.І., 
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу –
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_1 
від відповідача: Якимчук М.Б.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому на підставі ст.ст. 18, 104, 110, 112 СК України просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
В обгрунтування позову зазначає, що 25.07.2025 уклала шлюб з відповідачем. Вказує, що з грудня 2025 року позивач з чоловіком не проживають разом, їх сім?я перестала існувати. Шлюбні відносини між сторонами фактично призупинились, на даний момент між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім?ї, шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просить такий задовольнити.
Відповідач в судовому засідання позов визнав, просив задовольнити.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Судом встановлено, що 25.07.2025  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради Львівської області, актовий запис № 16 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя” від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу – одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. 
У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. 
Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач.
За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб слід розірвати.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1 331 грн 20 коп. судового збору.
За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір” у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України 665 грн 60 коп., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (1 331,2*0,5 = 665,6).
Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 665 грн 60 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 189, 197, 198, 200, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд –
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 25.07.2025 та зареєстрований у Виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради Львівської області, актовий запис № 16 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ) – розірвати.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. витрат зі сплати судового збору.
Повернути  ОСОБА_1 з Державного бюджету України 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви згідно з платіжною інструкцією № ВВ99-01СР-3964-0К84 від 12.06.2026.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).
Повний текст судового рішення складено 17.07.2026.

Суддя Ю.С. Кучаковський