Справа № 278/2352/25	  	Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.	
Категорія 81	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача   Шалоти К. В., 
суддів     Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря 
судового засідання   Драч Т. А.,
представника позивачки  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", в інтересах якого діє представник Пилипець Антон Юрійович,
на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Дубовік О. М. у м. Житомирі,
у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2025 року ОСОБА_2 (далі також позивач) через свого адвоката Остапенка С.О. звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (далі – відповідач, страховик, ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ") про стягнення страхового відшкодування.
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 квітня 2024 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 07/107-65-017550/24 щодо автомобіля "Citroen Berlingo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачці. 
3. 12 серпня 2024 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль було пошкоджено. На наступний день позивачка подала до відповідача заяву про настання цієї події.
4. Після проведення огляду пошкодженого автомобіля на станції технічного обслуговування (СТО) обраного страховиком, останній повідомив позивачці про повну (конструктивну) загибель застрахованого транспортного засобу, оскільки згідно рахунку СТО вартість ремонту автомобіля позивачки становить 270 458,20 грн, що перевищує 70% страхової суми застрахованого транспортного засобу. Страховик запропонував позивачці до виплати суму близько 70 000 грн (як різницю між вартістю автомобіля і вартістю залишків за мінусом франшизи).
5. Позивачка не погодилася з таким розрахунком страхового відшкодування та замовила проведення незалежної транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу на дату страхової події склала 221 748,91 грн, що не перевищує 70% страхової суми застрахованого транспортного засобу.
6. 07 жовтня 2024 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування на підставі висновку незалежної експертизи, однак 01 листопада 2024 року на рахунок позивачки надійшли кошти в сумі 75 010 грн в якості виплати страхового відшкодування.
7. Листом від 01 листопада 2024 року страховик повідомив позивачку про залучення незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_3 , за висновком якого вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 280 857,70 грн, ринкова вартість автомобіля складає 399 710,80 грн, що становить 70,26 % від загальної страхової суми за договором страхування, у зв`язку з чим настала повна (конструктивна) загибель застрахованого транспортного засобу.
8. Позивачка не погодилася з таким висновком оцінювача страховика та через адвоката Остапенка С.О. подала заяву до Всеукраїнської громадської організації "Асоціація Фахівців Оцінки" про рецензування звіту ФОП ОСОБА_3 №4199 від 16 вересня 2024 року.
9. У рецензії від 24 березня 2025 року на звіт ФОП ОСОБА_3 зроблено висновок, що звіт, що рецензується не в повній мірі відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, містить недоліки, що впливають на достовірність оцінки.
10. Також позивачка вказувала на інші порушення, допущені під час складання звіту №4199, зокрема те, що оцінювачем ФОП ОСОБА_3 особисто огляд об`єкта дослідження – застрахований автомобіль, не проводився; відсутність у звіті вихідних даних, на підставі яких його виконано; не зазначення у долученому до звіту акті огляду транспортного засобу – дати, місця огляду та особи, яка його склала, відсутність підпису власника пошкодженого автомобіля.
11. Крім того, позивачка стверджувала, що у звіті оцінювачем зазначено про необхідність ремонтного фарбування деяких складових пошкодженого автомобіля (двері задні праві, ліві; крило заднє ліве, праве), проте технічна необхідність у ремонтному фарбуванні таких складових відсутня, а також зазначала, що у ремонтній калькуляції звіту вказано ряд запасних частин, вартість яких введена вручну оцінювачем, однак джерела таких вихідних даних відсутні. 
12. Позивачка відновила пошкоджений автомобіль за власні кошти на СТО - ТОВ "Союз Автомотів", загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 204 113 грн, що становить 52,34% від загальної страхової суми за договором страхування, у зв`язку з чим вказувала, що повна (конструктивна) загибель застрахованого транспортного засобу не настала.
13. Позивачка вважає, що виплачена відповідачем сума страхового відшкодування є необґрунтовано заниженою, оскільки визначена на підставі звіту оцінки, який не відповідає вимогам нормативно-правових актів, що регламентують порядок його проведення, а вона має право на отримання недоплаченої страховиком суми страхового відшкодування.
14. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд:
– стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у розмірі 127 153 гривні як різницю вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля (204 113 грн), франшизи за договором страхування (1 950 грн) та суми сплаченого страхового відшкодування (75 010 грн).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
15. Житомирський районний суд Житомирської області рішенням від 10 листопада 2025 року позовні вимоги  ОСОБА_2 задовольнив.
Стягнув з ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 127 153 гривень. Вирішив питання про стягнення судового збору.
16. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що поданий позивачем висновок судового експерта № 3196 від 03 жовтня 2024 року відповідає вимогам законодавства та не спростований відповідачем, а поданий стороною позивача розрахунок страхових сум, що підлягають стягненню із відповідача як страховика застрахованого автомобіля, є обґрунтованим.
17. При цьому, посилаючись на положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд першої інстанції вважав, що звіт ФОП ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику застрахованого транспортного засобу, не містить відомостей про його підготовку для подання до суду та обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому такий звіт не відповідає вимогам статті 106 ЦПК.
18. Житомирський районний суд Житомирської області додатковим рішенням від 28 листопада 2025 року заяву про стягнення судових витрат, задовольнив частково.
Стягнув з ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" на користь ОСОБА_2 витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 7 000 гривень.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
19. Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав через представника Пилипець А. Ю. апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, його ухвалення з порушенням норм процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
20. Апеляційна скарга мотивована тим, що:
— суд першої інстанції вважав, що правовідносини, які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак сторонами укладено договір добровільного страхування, а тому правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ЦК, Законом України «Про страхування» та положеннями договору добровільного страхування;
— розрахунок суми страхового відшкодування мав відбуватися на підставі положень договору добровільного страхування, а не Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;
— позивач, укладаючи договір страхування з відповідачем, повністю реалізував надану йому свободу у виборі умов договору страхування, із якими добровільно погодився, у тому числі щодо порядку, способу та критеріїв визначення розміру суми страхового відшкодування;
— у пункті 26.2. договору страхування сторони дійшли згоди, що для прийняття рішення про кваліфікацію страхового випадку як пошкодження або як знищення (повна (конструктивна) загибель) ЗТЗ (ЗДО) страховик має право замовити експертне дослідження (висновок спеціаліста експертної організації, висновок оцінювача), виконаного відповідно до Методики оцінки ТЗ;
— страховик скористався правом передбаченим у пункті 23.3.7. договору страхування та після отримання повідомлення про подію для визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, було залучено незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_3 ;
— отримані пошкодження застрахованого автомобіля підпадають під повну (конструктивну) загибель, оскільки вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 70,26%, що більше 70% дійсної (ринкової) вартості ЗТЗ (ЗДО) на дату настання страхової події;
— порядок розрахунку страхового відшкодування має відбуватися за п. 26.9.2. договору страхування, у якому враховується вартість залишків (ВЗ) ЗТЗ (ЗДО), придатних для подальшої реалізації, яка визначається на підставі пропозиції "AUTOonline" чи розмірі, письмово погодженому між сторонами, чи на підставі експертного дослідження (висновку спеціаліста експертної організації, висновку оцінювача), виконаного відповідно до Методики оцінки ТЗ;
— вартість залишків ЗТЗ придатних до подальшої реалізації використання не є тотожним (не дорівнює і не є рівнозначним) вартості утилізаційних залишків застрахованого транспортного засобу, оскільки, утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників;
— утилізаційна вартість КТЗ та вартість залишків, придатних для подальшої реалізації/ використання мають різний порядок визначення, а отже і сама вартість залишків буде різною;
— при розрахунку суми страхового відшкодування за договором страхування, яка підлягає відшкодуванню, повинна братися саме вартість залишків ЗТЗ, які придатні для подальшої реалізації використання, а не утилізаційна вартість залишків транспортного засобу; таке розмежування є ключовим та об`єктивно важливим у розрізі даної справи, оскільки це прямо впливає на розмір страхового відшкодування, пошкодженого транспортного засобу;
— порахувавши позивачці страхове відшкодування у сумі 75 010 грн відповідач у повній мірі та належним чином, виконало взяті на себе зобов`язання за договором страхування;
— визначення вартості відновлювального ремонту відбувається на підставі рахунку-фактури чи іншого документу, представленого на СТО страховика, однак позивач посилається на рахунок-фактуру, який суперечить положенням договору страхування, оскільки отриманий від СТО, що не є партнером страховика та обралося самостійно позивачем.
21. До апеляційної скарги представник відповідача додав копію рахунку-фактури №СА-А-5694 від 15 серпня 2024 року та коментарі на рецензію від 24 березня 2025 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
22. Представник позивача – адвокат Остапенко С. О. подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що звіт (висновок) оцінювача №4199 від 16 вересня 2024 року, яким відповідач обґрунтував конструктивну загибель застрахованого автомобіля, складено з порушенням Методики оцінки колісних транспортних засобів і не може бути підставою для визначення розміру страхового відшкодування, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
23. 01 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою залишив без руху апеляційну скаргу представника відповідача та надав строк для усунення її недоліків.
24. 17 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та встановив строк для подання відзиву.
25. 07 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді
26. Представник ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" у судове засідання не прибув, повідомлявся про апеляційний розгляд справи шляхом надіслання судового виклику до його електронного кабінету.
27. Представник позивачки - адвокат Остапенко С. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
28. 17 квітня 2024 року між ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) та ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ"(страховик) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №07/107-65-017550/24 (далі –договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем "Citroen Berlingo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі –застрахований ТЗ).
29. Договором добровільного страхування передбачено такі основні умови: страхові ризики: повне каско (ДТП та інші події), страхова сума за договором: 390 000 грн; франшиза (безумовна): при пошкодженні ЗТЗ, крім випадків, визначених у п. 7.3. договору: 0,5% (а.с. 18-24).
30. 12 серпня 2024 року на а/д с Т-10-04 поблизу с. Горобіївка Бориспільського району Київської області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Citroen Berlingo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахувала дорожню обстановку, що призвело до з`їзду в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.
31. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2024 року у справі № 359/8811/24 визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.16).
32. На замовлення ОСОБА_2 судовим експертом Землюком В. В. проведено експертизу по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Citroen Berlingo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатом якого складено висновок №3196 від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (12 серпня 2024 року) становила 221 748,91 грн; ринкова вартість вказаного автомобіля з технічним станом на момент перед ДТП становить 430 113,94 грн.
33. 07 жовтня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 221 784,91 грн на підставі висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 3196 від 03 жовтня 2024 року (а.с. 25).
34. На замовлення ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" оцінювачем ФОП ОСОБА_3 складено звіт про визначення вартості матеріального збитку власнику КТЗ №4199 від 16 вересня 2024 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 280 857,70 грн; ринкова вартість застрахованого автомобіля на дату події - 399 710,80 грн. (а.с. 59-78).

35. Листом ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" від 01 листопада 2024 року повідомлено ОСОБА_2 , що вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 70,26% (280857,70 / 399 710,80 * 100) від загальної страхової суми за договором страхування, отже за умовами п. 19.1.14 договору страхування настала повна (конструктивна) загибель застрахованого автомобіля. Прийнято рішення про визнання випадку страховим та здійснення страхового відшкодування в сумі 75 010 грн (390 000 (страхова сума) - 39 000 (франшиза) - 275 990 (вартість залишків)).
36. 01 листопада 2024 року ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" перерахувала на картковий рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 74 960 грн (а.с. 53).
37. Рецензентами Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки ОСОБА_4 (віцепрезидент ВАФО, професор, кандидат фізико-математичних наук, старший науковий співробітник, практика діяльності оцінювача більше 29 років) та ОСОБА_5 (член Експертної ради ВАФО, практика діяльності оцінювача більше 19 років) складено рецензію від 24 березня 2025 року на звіт ФОП ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку власнику КТЗ №4199 від 16 вересня 2024 року відповідно до якої звіт, що рецензується, за формою подання матеріалів, обґрунтованістю вихідних даних та застосуванням в процесі оцінки технічних прийомів та методичних підходів не в повній мірі відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, містить недоліки, що вплинули на достовірність оцінки (а.с.80-86).
38. Згідно з копією наряду-замовлення, що є актом виконаних робіт ТОВ “Союз Автомотів” від 31 жовтня 2024 року та фіскальним чеком від 11 листопада 2024 року слідує, що фактична вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 204 113 грн (а.с. 87-88).

Позиція апеляційного суду
39. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).
40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК).
41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК). 
42. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
43. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. 

Правове регулювання та мотиви, з яких виходить апеляційний суд
44. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
45. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
46. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
47. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
48. За змістом частини 1 статті 979 ЦК договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування" та інших законодавчих актів.
49. Статтею 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон про страхування, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
50. Страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства (пункт 55 частини 1 статті 1 Закону про страхування).
51. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством (пункт 77 частини 1 статті 1 Закону про страхування).
52. Відповідно до частини 1 статті 92 Закону про страхування страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
53. Згідно із частиною 3 статті 102 Закону про страхування, у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).
54. У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (частина 4 статті 102 Закону про страхування )
55. Порядок визначення розміру страхової виплати та строки її здійснення визначаються договором страхування або законодавством (частина 6 статті 102 Закону про страхування).
56. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
57. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
58. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
59. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 ст. 78 ЦПК).
60. Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).
61. Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
62. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що поданий позивачем висновок судового експерта № 3196 від 03 жовтня 2024 року відповідає вимогам законодавства та не спростований відповідачем, а поданий стороною позивача розрахунок страхових сум, що підлягають стягненню із відповідача як страховика застрахованого автомобіля, є обґрунтованим.
63. Колегія суддів апеляційного суду загалом погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
64. У справі, яка переглядається, встановлено, що 17 квітня 2024 року сторони уклали договір добровільного страхування, яким було застраховано майнові інтереси позивачки стосовно ризику пошкодження автомобіля «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, із страхова сума 390 000 грн, франшизою 0,5%.
65. 12 серпня 2024 року поблизу с. Горобіївка Бориспільського району Київської області за участю позивачки сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль було пошкоджено. Відповідач визнав вказану подію страховим випадком.
66. Відповідач перерахував позивачці страхове відшкодування у сумі 74 960 грн, 
67. Між сторонами фактично існує спір щодо розміру страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачці за договором страхування, внаслідок настання страхового випадку, в залежності від того чи настала повна (конструктивна) загибель застрахованого автомобіля.
68. У п. 19.1.14 договору страхування передбачено, що повна (конструктивна) загибель – це такий ступінь пошкодженого ЗТЗ (ЗДО), коли вартість його відновлювального ремонту становить 70 % та більше дійсної (ринкової) вартості ЗТЗ (ЗДО) на дату настання страхового випадку.
69. Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи наявні декілька висновків щодо визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, а саме: висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №3196 від 03 жовтня 2024 року, складений судовим експертом Землюком В. В. на замовлення позивача; висновок (звіт) №4199 від 16 вересня 2024 року, складений оцінювачем ФОП ОСОБА_3 на замовлення відповідача.
70. В апеляційні скарзі представник відповідача посилається на те, що відповідно до пункту 26.2. укладеного між сторонами договору добровільного страхування, сторони дійшли згоди, що для прийняття рішення про кваліфікацію страхового випадку як пошкодження або як знищення (повна (конструктивна) загибель) застрахованого транспортного засобу страховик має право замовити експертне дослідження (висновок спеціаліста експертної організації, висновок оцінювача), виконаного відповідно до Методики оцінки транспортного засобу.
71. Тобто, умовами договору страхування дійсно передбачено, що страховик має право замовити висновок оцінювача для прийняття рішення про кваліфікацію страхового випадку як пошкодження або як знищення (повна (конструктивна) загибель) застрахованого транспортного засобу, але такий висновок має відповідати Методиці оцінки транспортного засобу.
72. Дослідивши висновок (звіт) ФОП ОСОБА_3 №4199 від 16 вересня 2024 року, апеляційний суд вважає, що вказаний звіт не в повній мірі відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика з оцінки ТЗ), затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки містить недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, що стверджується, зокрема, рецензією Всеукраїнської асоціації фахівців оцінки від 24 березня 2025 року на вказаний звіт, з висновком якого погоджується й колегія суддів апеляційної інстанції.
73. Так, у вказаному звіті № 4199 відсутня письмова заява оцінювача із зазначенням про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, проведення особистого огляду об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду – відповідні застереження); у звіті відсутній перелік пошкоджень автомобіля і невідомо, на підставі якого документу складена калькуляція.
74. При цьому, доданий до звіту акт огляду транспортного засобу №4199 не містить дати та місця огляду, та відомості про особу, яка його склала, відсутній підпис власника автомобіля.
75. Крім того, у ремонтній калькуляції звіту вартість деяких запасних частин введена оцінювачем вручну, однак відсутні посилання на джерела таких вихідних даних, що не відповідає вимогам пункту 4.5. Методики оцінки ТЗ, відповідно до якого усі дані, наведені у звіті (акті) про оцінку або у висновку експерта, зазначаються з посиланням на джерело їх отримання та пункту 7.53.5. Методики оцінки ТЗ, згідно з яким довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта.
76. Щодо доданих відповідачем до апеляційної скарги коментаря на рецензію від 24 березня 2025 року та копії рахунку-фактури від 15 серпня 2024 року, слід зазначити наступне.
77. За змістом частин 1, 3 статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
78. Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів доданих до апеляційної скарги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, а представником відповідача у апеляційній скарзі не наведено будь-яких поважних причин неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.
79. В постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 523/2420/16-ц вказано, що згідно з частинами 1, 5 та 6 статті 106 ЦПК учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Можливість складання висновку за зверненням учасника справи передбачена з 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності відповідними змінами до ЦПК.
80. Водночас, складений судовим експертом на замовлення позивачки висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи №3196 від 03 жовтня 2024 року щодо визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, лишився відповідачем не спростований.
81. Отже, з урахуванням висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №3196 від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на дату ДТП становила 221 748,91 грн; а його ринкова вартість з технічним станом на момент перед ДТП становить 430 113,94 грн, тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля становить менше 70 % його дійсної (ринкової) вартості на дату настання страхового випадку, слід дійти висновку, що повна (конструктивна) загибель застрахованого автомобіля позивачки у розумінні пункту 19.1.14 укладеного сторонами договору страхування, не настала.
82. Згідно з копією наряду-замовлення, що є актом виконаних робіт ТОВ “Союз Автомотів” від 31 жовтня 2024 року та фіскальним чеком від 11 листопада 2024 року слідує, що фактична вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 204 113 грн (а.с. 87-88).
83. У постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі №910/9396/17, від 06 липня 2018 року в справі №924/675/17, від 25 липня 2018 року в справі №922/4013/17 викладено висновки, що «визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, мають виходити з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля».
84. Установивши, що вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить менше 70 % його дійсної (ринкової) вартості на дату настання страхового випадку, тобто що повна (конструктивна) загибель застрахованого автомобіля, за умовами укладеного між сторонами договору добровільного страхування, не настала, а також те, що фактична вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля перевищує розмір виплаченого позивачці страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов загалом правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача, як страховика, на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 127 153 гривні, як різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту застрахованого автомобіля (204 113 грн) та франшизою за договором страхування (1 950 грн), та сумою виплаченого позивачці страхового відшкодування (75 010 грн), однак помилково посилався на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
85. Доводи апеляційної скарги про наявність у страховика за договором страхування права замовити експертне дослідження (висновок спеціаліста експертної організації, висновок оцінювача) не спростовує того, що такий висновок має відповідати Методиці оцінки ТЗ, однак отриманий страховиком звіт ФОП ОСОБА_3 №4199 від 16 вересня 2024 року не в повній мірі відповідає Методиці та містить недоліки, що вплинули на достовірність проведеної оцінки.

86. Доводи апеляційної скарги про те, що звіт № 4199 від 16 вересня 2024 року є достатньою підставою для визнання автомобіля конструктивно знищеним, колегія суддів відхиляє, оскільки право страховика на залучення оцінювача не означає, що складений ним звіт має для суду наперед встановлену силу та не підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами.
87. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що право страховика замовити експертне дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля не позбавляє страхувальника права замовити альтернативне експертне дослідження у разі наявності у сторін спору про визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля.
88. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що за умовами договору страхування пошкодження застрахованого автомобіля підпадають під повну (конструктивну) загибель, оскільки згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №3196 від 03 жовтня 2024 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить менше 70% дійсної (ринкової) вартості такого автомобіля на дату настання страхового випадку та вказаний висновок відповідачем належними та допустимими доказами не спростований.
89. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що визначення вартості відновлювального ремонту відбувається лише на підставі документів СТО страховика, оскільки відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля позивача здійснено на СТО – ТОВ "Союз Автомотів", на якій за направленням страховика проводився огляд автомобіля, а визначений розмір заподіяної шкоди застрахованого автомобіля визначено позивачем виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами СТО, на якій проводився ремонт автомобіля. 
90. Відповідач не спростував наданих позивачкою доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування та його розрахунку, не оспорював вартості проведеного позивачкою відновлювального ремонту застрахованого автомобіля відповідно до наряду-замовлення від 31 жовтня 2024 року, що є актом виконаних робіт СТО - ТОВ “Союз Автомотів”, і не надав підстави звільнення від доказування відповідних обставин, з`ясування яких потребували спеціальних знань.
91. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення судом першої інстанції з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання розподілу судових витрат на правничу допомогу не вирішувалося, а додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення з витрат на правничу допомогу відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалося.
92. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення не впливають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
93. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
94. Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
95. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, однак через неправильне застосування норм матеріального права (Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") помилився з мотивами ухваленого рішення, у зв`язку з чим оскаржуване рішення належить змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Щодо розподілу судових витрат
96. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК).

97. Оскільки оскаржуване рішення по суті спору змінено тільки в частині наведених судом першої інстанції мотивів ухваленого рішення про задоволення позову, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", в інтересах якого діє представник Пилипець Антон Юрійович, задовольнити частково.

2. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2025 року у справі № 278/2352/25 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 10 липня 2026 року.

Суддя-доповідач	 	К.В. Шалота    	
Судді	 	О.С. Коломієць	
 	 	    О.Б. Талько