Справа № 381/1679/25
Провадження № 2/369/3798/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

20.07.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2025року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК». 01.07.2023 року відповідач будучи клієнтом Банку підписала кредитний договір №АВН0СТ155101688212274249 відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн, строком на 35 місяців (тобто до 30.06.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 99,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32132,86 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 01.04.2025 справу направлено до Києво-Святошинського районного суду за підсудністю.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.06.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Заперечень щодо такого вирішення не надходило.
Ухвалу про відкриття позовного провадження отримано відповідачем 01 липня 2025 року.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.07.2023 року відповідач ОСОБА_1 подала до АТ «Акцент-Банк» заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101688212274249 та підписала Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка».
На підставі вказаної заяви відповідачу було надано безготівковий кредит у розмірі 15 000,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок строком на 35 місяців зі сплатою процентів у розмірі 99,00 % річних та комісії у розмірі 0,00 грн.
Факт видачі відповідачу грошових коштів підтверджується меморіальним ордером № TR.31195573.384575.65455 та випискою по кредиту від 31.03.2025 року.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які викладені на офіційному сайті банку за посиланням https://a-bank.com.ua/terms, становлять Договір про надання банківських послуг.
Крім того, відповідач підтвердила свою згоду на те, що Заява про надання послуги «Швидка готівка» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується електронним підписом відповідача у заяві.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти у розмірі та на умовах, передбачених договором.
Відповідач своєчасно не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, у зв`язку з чим свої зобов`язання належним чином не виконала.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконувала.
Згідно з наданим Банком розрахунком, унаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором № АВН0СТ155101688212274249 від 01.07.2023 року станом на 31.03.2025 року у відповідача утворилась заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» у розмірі 32 132,86 грн, яка складається з:загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 14 887,19 грн; загального залишку заборгованості за процентами у розмірі 17 245,67 грн. Відповідачем не спростовано наявність заборгованості, про яку заявлено Банком у позовній заяві. 
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вказаний розмір заборгованості визначений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.
Водночас відповідачем зазначений розрахунок жодними доказами не спростований, а доказів на підтвердження належного виконання умов договору з боку відповідача суду не надано.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову, у розмірі 2 422,40 грн.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд бере до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд також враховує правові висновки, викладені Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, § 29, відповідно до яких згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторін. Межі такого обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення, обставин справи та доводів учасників процесу.
Керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101688212274249 від 01 липня 2023 року станом на 31 березня 2025 року у розмірі 32 132,86 грн (тридцять дві тисячі сто тридцять дві гривні 86 коп.), яка складається з:14 887,19 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 19 коп.) - заборгованість за тілом кредиту; 17 245,67 грн. (сімнадцять тисяч двісті сорок п`ять гривень 67 коп.) - заборгованість за процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.(дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Інформація про позивача: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ЄДРПОУ 14360080.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2026 року.

Суддя        Наталія ПІНКЕВИЧ