П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5578/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
24 серпня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства "Зарічанське рибне господарство" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Зарічанське рибне господарство" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, оскільки безпідставно проігнорував мораторій на податкові штрафи під час COVID-карантину та неправильно вирішив суперечності між законами, не застосувавши обов`язковий принцип верховенства права на користь платника податків.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 13 листопада 2023 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області проведено камеральну перевірку Фермерського господарства «Зарічанське рибне господарство» щодо дотримання строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з орендної плати за землю, за результатами якої складено акт № 18901/06-30-04-08/43279842.
Перевіркою встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно визначених податкових зобов`язань: зобов`язання у розмірі 39 578,95 грн та 14,50 грн, граничним строком сплати яких було 31 січня 2023 року, фактично сплачені 20 лютого 2023 року, а зобов`язання у розмірі 39 578,95 грн із граничним строком сплати 31 березня 2023 року — 21 квітня 2023 року.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Житомирській області 04 грудня 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 0228490408, яким на позивача на підставі пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України накладено штраф у розмірі 3 958,63 грн за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За приписами п.287.3 ст.287, п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
В силу приписів абзацу першого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, зумовленого несвоєчасною сплатою узгодженого податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, які вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.
Безспірно, відповідно до вимог постанови КМ України від 27 червня 2023 р. №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 1 липня 2023року в Україні завершилася дія карантину та режиму надзвичайної ситуації у зв`язку з пандемією коронавірусу.
Разом з тим, позивач не врахував, що відповідно до абзацу першого пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022 встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, в силу приписів підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022 платники податків у разі відсутності можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків або платники, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:
- строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).
Тобто, в силу вказаної правової норми Позивач, як платник самостійно визначеного податкового зобов`язання з орендної плати за вказані звітні періоди підлягав звільненню від відповідальності за їх несвоєчасну сплату за умови підтвердження неможливості їх сплати в умовах воєнного стану або сплати не пізніше 31.01.2023 року податкових зобов`язань за податковою декларацією №9023440480 від 10.02.2022 року та не пізніше 31.03.2023 року податкових зобов`язань за податковою декларацією №9019730863 від 10.02.2023 року.
В ході перевірки було встановлено, що самостійно узгоджені податкові зобов`язання за податковою декларацією №9023440480 від 10.02.2022 року платником були сплачені лише 20.02.2023 року, тобто з порушенням строку на 21 день, а податкові зобов`язання за податковою декларацією №9019730863 від 10.02.2023 року - лише 21.04.2023 року, тобто з порушенням строку на 22 дні. 
Таким чином, така затримка до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, сплати платником узгоджених податкових зобов`язань відповідно до вимог п.124.1 ст.124 Податкового кодексу України правомірно стала підставою для застосування штрафу у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до вимог абзацу другого пункту 3 Порядку №225 для підтвердження неможливості виконання (сплати) платником своїх податкових зобов`язань такий платник із відповідною заявою повинен звернутися до контролюючого органу та надати відповідні документи, перелік яких також затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225.
Лише у разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання (п.2 розділу III. цього Порядку).
Всупереч вказаним вимогам Позивачем до позову не долучено належним чином копію такого рішення контролюючого органу про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку.
Слід вважати також безпідставними доводи Позивача щодо наявності протиріч у правових нормах абзацу першого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022, які б слугували підставою для застосування принципу правомірності рішень платника.
Позивач не врахував, що у п.2.1 Рішення від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020.
Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Наведені правові норми (абзацу першого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022) є правовими нормами спеціального (податкового) закону, а тому підлягає застосуванню Закон № 2260-IX від 12.05.2022 так як «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori). 
Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 12.03.2024року у справі № 160/3661/23.
Слід відхилити доводи позивача про те, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган був зобов`язаний встановити наявність вини платника у вчиненні податкового правопорушення.Відповідно до пункту 109.3 статті 109 Податкового кодексу України встановлення вини особи як необхідної умови притягнення до фінансової відповідальності передбачено лише у випадках, прямо визначених зазначеною нормою, зокрема пунктами 123.2–123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124 та пунктами 125-1.2–125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.
Водночас відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, настає за сам факт несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання та не передбачає обов`язкового встановлення вини платника податків.
За таких обставин слід дійти висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 04 грудня 2023 року № 0228490408 про застосування до ФГ «Зарічанське рибне господарство» штрафу в розмірі 3 958,63 грн прийнято на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, відповідає встановленим у справі обставинам, а тому правові підстави для його скасування та задоволення позовних вимог відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Фермерського господарства "Зарічанське рибне господарство" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Сушко О.О.
Судді | | | Мацький Є.М.    Залімський І. Г.