Справа № 462/3593/26 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 33/811/960/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коновки Адріана Адріановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2026 року, 

встановив:

цією постановою,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років з оплатним вилученням транспортного засобу марки Lexus is300, номерний знак НОМЕР_1 .
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Відповідно до постанови,  ОСОБА_1 14.04.2026 о 16 годині 45 хвилин у м. Львові на вулиці Апостола Данила, 9 керував транспортним засобом Lexus is300, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами, вчинив правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА 5971703 від 19.10.2025), чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, всебічного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Вказує, що долучені до матеріалів справи довідки від 15 квітня 2026 року є недопустимими доказами, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640819 від 14 квітня 2026 року не зазначено про їх долучення. Крім того, ці довідки були сформовані вже після складання протоколу, а тому, на думку апелянта, на момент оформлення адміністративних матеріалів працівник поліції не мав належних доказів того, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом та повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Також звертає увагу на те, що в одній із довідок зазначено, що він отримав посвідчення водія 15 квітня 2001 року, тобто до свого народження, що, на його переконання, ставить під сумнів достовірність оформлення адміністративних матеріалів у справі.
Крім того, вважає, що рапорт працівника поліції не може бути належним і допустимим доказом його винуватості, оскільки такий документ є внутрішнім службовим документом органу поліції та сам по собі не підтверджує факту вчинення адміністративного правопорушення.
Окремо посилається на відсутність у матеріалах справи відеозаписів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, факт зупинки автомобіля, причини такої зупинки, встановлення особи водія, а також процедуру оформлення адміністративних матеріалів. На його думку, відсутність відеофіксації унеможливлює перевірку дотримання працівниками поліції законної процедури та встановлення дійсної хронології подій.
Зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки та відеозапису, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, натомість захисник адвокат Коновка А.А. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ захисника адвоката Коновки А.А., який частково підтримав подану апеляційну скаргу, просив змінити таку в частині адміністративного стягнення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 640819 від 14.04.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 14.04.2026 о 16 годині 45 хвилин у м. Львові на вулиці Апостола Данила, 9 керував транспортним засобом Lexus is300, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами, вчинив правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА 5971703 від 19.10.2025), чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.1); рапортом інспектора ВРОМ ДТП УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Р. Сікори від 14.04.2026, в якому деталізовано викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.3); довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Н.Дяків від 15.04.2025, про те, що згідно інформаційного порталу НП України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягався 19.10.2025 УПП у Львівській області ДПП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та на останнього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.(а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7024807 від 14.04.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190, 00 грн. (а.с.2) та іншими матеріалами адміністративної справи.
Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 640819 від 14.04.2026 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що без жодних зауважень та застережень розписався у відповідних графах протоколу. 
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, всебічного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Доводи, висловлені захисником при перегляді справи судом апеляційної інстанції, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1а Правил дорожнього руху України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, та в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 
постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2026 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя   Л.Я. Гончарук